﻿252 ENTOMOLOGIS!-; TIDSKRIFT I921 



rätt i en kartong, lämpliga till boplats. 'J'yvärr lärde han sig 

 emellertid aldrig att skilja det ena röret från det andra. För- 

 gäves sökte jag hjälpa honom till rätta genom att ge de olika 

 rören vissa särskillnadstecken. Hans verksamhet var och förblev 

 ett sisyfusarbete. 



Visa getingar från olika samhällen fientlighet i likhet med 

 t. ex. tambiet och myror? 



Mellan dubbla väggar i ett hus funnos tvänne bon av J'csfa 

 Crabro. De hade sina resp. utgångar genom två runda hål, 

 liggande c:a en meter från varandra. En bräda ställdes upp 

 mot väggen så, att getingarna i ett av bona måste krypa under 

 brädan för att nå. sitt ingängshål. l'^fter några veckor flyttades 

 brädan så, att den kom i samma läge över det bredvidsittande 

 hålet. Ett stort antal getingar frän det bo, framför vilket brädan 

 stått, fortsatte nu att söka sin ingång under den förflyttade brä- 

 dan, vadan de hamnade i det främmande boet. Många av den> 

 sågos visserligen brådskande bege sig ut igen för att efter något 

 sökande finna den rätta vägen, men några strider syntes ej till 

 på grund av invasionen. 



Hur gar ett getingsamhälle till väga, när det av någon an- 

 ledning finner för gott att övergiva sitt bo för att anlägga ett 

 nytt? Ett successivt avfolkande av det gamla boet alltefter som 

 det nya uppbygges förefaller ej troligt av den anledningen, att 

 invånarna pä så sätt lätt kunde skingras, särskilt om den nya 

 boplatsen är avlägsen. Förmågan att vägleda enstaka kamrater 

 är nämligen redan hos det högre stående tama biet ganska be- 

 gränsad. Därför företaga getingarna tvivelsutan sina flyttningar 

 l)å samma »svärmning»-maner som bina, alltså i samlad tropp 

 tillsammans med visen och ledda av vägvisare. De samhälls- 

 bildande steklarna visa ju alltid längt större intelligens när hela 

 samhället är i aktion än enstaka individer för sig (»Gruppsjälen!»). 



En samling getingar iakttogs även vid ett tillfälle svävande 

 i luften likt en bisvärm. Hopen försvann så småningom genom 

 en springa i en stenfot som sedermera även \isade sig härbergera 

 ett getingbo. 



P>n annan iakttagelse visade att getingarna vid utrymmandet 

 av ett bo lämnat ynglet i sticket, vilket ju även det ger vid 

 handen, att flyttningen ej skett successivt. 



Med anledning av en i litteraturen synlig uppgift att ge- 

 tingar kunna förmås bygga bo även i fångenskaji instängdes på 

 våren övervintrade honor av flera getingarter i en rymlig galler- 



