﻿258 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I92I. 



CLiIiciderna delas av författaren i 5 biologiska grupper. Den första 

 och största omfattar arter, som övervintra såsom ägg. Hit höra i Dan- 

 mark följande arter: Ochlcroiatus caspiits, O. ciariei, O. cantans, O. 

 vexans, O. anuiilipes, O. exo iicians, O. lutescens, O. detritus, O. com- 

 munis, O. pu/ictor, O. frodotes, O diantœus, O. sticticus, Aedes cineretis 

 och Finlaya geniculata. Av dessa äro O. caspitis, O.curnei och O. de- 

 tritus brackvattensarter. Från de andra avviker särskilt Finlaya genom 

 sitt levnadssätt i vatten fyllda trädhål. Den trafîas aldrig annat än i det 

 ofta starkt stinkande vatten, som samlar sig i dylika liåligheter. Den är 

 en av representanterna för den i Norden låtaliga fauna, som i tropiska 

 och subtropiska länder talrikt lever i de vattensamlingar, som i urskogarna 

 huvudsakligen hava regnvattnet att lacka lör sin tillkomst. Som vatteii- 

 reservoirer tjäna där bl. a. rosetterna av stora bladväxter, t. ex. brome- 

 liacéer. 



Arterna av första gruppen leva till större delen i temporära vatten- 

 samlingar. Det är här yi ha att söka de för människan värsta plågoan- 

 darna bland myggorna. Äggen läggas enstaka, sedan kläckningslokalerna 

 torkat ut: »It is as if the mosquitoes, by means of their maternal instincts, 

 were able to select all the localities where water will appear half a year 

 later and which to a human eye are indistinguishable from the surround- 

 ing localities where there will never be water». Förf. är den forste, 

 som observerat denna äggläggning i naturen. 



Den andra gruppen omiattar Oclderotatus rusticus, Culicella morsi- 

 tans och Tivniorhynchus richardi. Dessa arters larver föra sinsemellan 

 ett rätt olikartat levnadssätt men överensstämma däri, att de övervintra 

 på larvstadiet. O. rusticus lever liksotn C. morsitans i temporära dam- 

 mar, medan TœniorJiynchus alltid synes leva i större dammar med kon- 

 stant vattenstånd. Samtliga dessa tre larver kunna under vintern undvara 

 atmosfärisk luft. Medan O. rusticus och C. nwrsitans huvudsakligen 

 ligga orörliga på dammarnas botten, utan att gå upp till vtan, lever 

 Tceniorhynchus-\3iX\'Q.n ständigt med andröret inborrat i någon vattenväxt 

 för att på detta sätt tillfredsställa sitt svrebehov. För alla tre larverna 

 torde hudandning spela en stor roll. Rörande den ytterst intressanta 

 Tccniorhy fichus- (= Mansonia-) larven har Wesunberg-Lund förut publi- 

 cerat en avhandling. I lui anmälda arbete tilläggas en del nya iakttagel- 

 ser, bl. a. rörande puppstadiet.* 



Den tredje gruppen omfattar Theobaldia annulata, Culex pipiens, 

 C. cilia?'is och C. nigritulus. De båda senare arterna (av vilka ciliaris 

 är tvivelaktig) hava ej närmare studerats, vilket däremot är fallet med de 

 båda förstnämnda. Dessa övervintra som imagines. Äggen läggas i vat- 

 ten i form av äggbåtar. 



Härefter följer en redogörelse för culicidernas blodsugande vanor 

 och dessas samband med äggläggningen. Här uppvisas, att många arter, 

 särskilt Th. annulata, under vissa meteorologiska förhållanden äro blom- 

 besökare och honungssugare i båda könen. Tidigare ansågs blodsugning 

 nödvändig för äggmognaden. Man vet nu, att detta ej alltid behoves; 

 men arterna förhålla sig olika, och en generalisering i ena eller andra 

 riktningen är ej möjlig. Förf. ger i detta sammanhang en synnerligen 

 intressant sammanställning av vad man känner rörande blodsugningsin- 

 stinktens utveckling och fogar härtill egna iakttagelser. Av icke mindre 

 intresse äro de iakttagelser över parningen, som meddelas i följande ka- 

 pitel. Culicidernas liannar bilda om aftnarna dansande svärmar, i vilka 

 honorna enstaka då och då flvga in, varvid efter en kort strid Jionaii i 

 sällskap med en hanne lämnar svärmen. 



' I Festschritt für Zschokke, Basel 1921, har WesexbergLlxd se- 

 nare i en uppsats (The pupa stage of the Mosquitoes) givit en samlad 

 framställning av sin uppfattning av culicidernas puppor. 



