4 KX I (iMOI.OdlSK IIDSKKIKI' I()00. 



Studium (1er ('.i-u])i)C iicul- Haluicn eröffnet, indem er mit Zuhilfe- 

 nahme neuer Merkmale, welche ihn seine ausgezeichnete, origi- 

 nale Beobachtungsgabe auffinden liess, die europäischen (iattmi- 

 gen fixierte imd hiemit zugleich die weitere Gliederung der aus- 

 ländischen ermöglichte: , o( h en annan, J. L. Lf. Conte (Ameri- 

 can Naturalist for Juli 1874 p. 3.SS) fäller om detsamma omdö- 

 met: 'the most admirable work .... to which no entomologist 

 ever refers witliout fmding original material Ijy wich be can i)rü- 

 fit>. Detta verk kommer säkerligen att i vår litteratur sta för 

 generationer som ett i sitt slag oöfverträffadt. 



Redan tidigt vände 'rHO.MS(JX sin håg äfven till den på en 

 gång talrikaste och svåraste samt tillika intressantaste af alla 

 insektordningar, Hynnenoptcra, och kastade sig här först på de 

 små och svårutredda Proctotruperna, öfver hvilkas s\enska former 

 han åren 1857 — 1861 i Ofversigten af \'et. Akademiens Förhandl. 

 publicerade en monografi. Steklarne blefvo nu efterhand mer 

 och mer den insektgrupp, som skulle komma att pröfva hans flit 

 och skarpblick, och de sysselsatte honom också ända intill det 

 sista. Efter att i de båda första fasciklarna af sina : Opusaila 

 ciito)Jiologicay> ha förelöpande behandlat vissa släkten och grup- 

 ]jer, särskildt bland de aculeata steklarne, utgaf han under åren 

 1871 — 1879 sitt stora arbete »Skandinaviens Hyimnoptcra ])ä 

 fem band. Fortsättningen af detta kan anses utgöras af de tal- 

 rika i y Opliscida» nedlagda af handlingarna öfver återstående 

 grui)per af ordningen — endast de små Mvmariderna samt For- 

 micarierna blefvo obearbetade. Samma originalitet och skarpsin- 

 niga behandling af stoftet, som så utmärkte hans >:< Skandinaviens 

 Colcoptcni , har äfven och \ äl i ännu högre grad satt sin prägel 

 på «Hyincnoptera-i, där fältet tillika \ ar i allmänhet långt mera 

 ouppodladt. 



1 sina »O pil seul a oitoiiiologica , ett verk i)å 22 fasciklar 

 och nära 2,500 sidor, som han fortsatte från år 1869 ända till 

 1897, då hans inträdda ögonsjukdom lade hinder i vägen för 

 vidare arbete, har han i de 63 där inrymda större och mindre 

 afhandlingar och uppsatser lämnat bidrag, förutom till steklarne, 

 hvilken del utgör lejonparten, därjämte till så godt som alla insekt- 

 ordningarna. Illand desamma må här fästas uppmärksamheten 

 på flera ui)]>satscr öfver HcDiiptcra, såsom Öfversikter af Sveriges 



