la:\ii'a: lökskogsnunnan. 45 



Genom Statens anslag af 10,000 kronor blef det möjligt att 

 aflöna tillräckligt manskap, bestående af både äldre och yngre 

 personer för äggens förstöring, hvilken kunde försiggå under års- 

 tider, då ingen brådska med jordbruksarbeten var för handen, 

 uppsökandet och dödandet af äggen kunna äga rum såväl om 

 hösten som tidigt på våren, då snö eller kale i marken ej äro 

 till hinders. Hösten är dock tvifvelsutan lämpligaste tiden. Så- 

 dana stenhopar, som ej utan allt för mycket besvär kunde ge- 

 nomsökas, omgåfvos med läkt, på inre sidan bestrukna med larv- 

 lim, på det att de där inom utkläckta larverna skulle hindras 

 från att vandra omkring till närstående träd. Det utrotnings- 

 arbete, som utfördes, synes hafva lämnat ett utmärkt resultat, om 

 man får döma af det ringa larvantal, som sedermera under som- 

 maren visade sig. Statens utgift härför belöpte sig till i det när- 

 maste 5,000 kronor, hvaraf ortens mindre bemedlade befolkning, 

 som verkställde arbetet, fick brorslotten. Visar det sig, hvilket 

 vi hafva all anledning att hoppas, att härjningens fortsättning för 

 närvarande ej ifrågakommer, må man väl kunna säga, att Statens 

 inedel härvidlag ej l)lifvit illa använda.^ 



Ett annat sätt att minska skadedjurens antal är, att från 

 träden nedskaka de vuxna larverna på utbredda dukar och sedan 

 döda dem. Detta blir dock besvärligare än att förstöra äggen, 

 men är mycket användbart i trädgårdar och å mindre områden. 

 Ett tredje är, att döda de nyss utkläckta honorna, då de sitta 

 på trädstammar eller stenar och lätt upptäckas i följd af sin stor- 

 lek och hvita färg. 



Fiender. 



Dessa äro hos oss lyckligtvis ganska många, och de mest 

 förödande för larverna torde vara bakterier. Enligt erfarenheten 

 vid Anstalten 1899 synes det, som om den förnämsta orsaken 

 till en bakteriesjukdoms utbrott vore, att larverna under någon tid sak- 

 nade föda. De tusentals larver, som där i en större bur utkläck- 

 tes i medlet af maj, hade i början någon föda från ett par inflyt- 

 tade mindre björkplantor, som stått under tak öfver vintern och 

 tidigt löfvades. Men bladen på dessa blefvo snart uppätna, och 

 utom hus hade ännu inga träd eller buskar börjat löfvas. Några 

 hundra lar\er uttogos en tid efter utkläckningen och insläpptes 

 i en rymlig bur samt fodrades med videkvistar, hvarpå bladen 

 börjat framkomma. De växte normalt, förpuppade sig och läm 

 nade friska fjärilar. 



' Det återstående af anslaget är reser\eradl fiir år 1900, i fall arbetet 

 då skulle anses böra återupptagas. 



