46 ENÏOMOLOGISK TIDSKRIFT 1900. 



Ett par veckor senare förHyttades från kläckburen ytterligare 

 ett större antal larver, hvilka länge saknat föda, och införpassa- 

 des i en tredje bur samt förseddes med rikliga födoämnen. De 

 tillväxte något långsammare än de förra och blefvo betydligt 

 efter hvad storleken beträffar, men den lo juli började sjukdom 

 visa sig bland dem, och dagligen funnos flera döda, hängande i 

 ett par af de främre bukfötterna, med båda ändarna nedåt. 

 Deras innandöme utgjordes af en tunn, brun vätska. Den 

 20 juli var h varenda larv död. Denna bur stod före och efter 

 sjukdomens utbrott så nära intill den friska, att blott en tums 

 mellanrum och de båda lenonväggarna skiljde' larverna åt. Häraf 

 synes det som om smittan ej skulle meddelas genom luften. 



Andra fiender äro flera arter i)arasitflugor [Tachma) och 

 steklar [Pimpla m. fl.). Dessa voro 1899 rätt talrika, och som 

 omkring 400 millioner ägg då förstördes af människohand, är 

 det sannolikt, att larverna och pupporna efter de återstående 

 äggen skola angripas af parasiterna i sådan grad, att högst fa 

 kunna komma att blifva vid lif Vid undersökning på härjnings- 

 platsen af dödade skator ocli kajor, men förnämligast gökar, 

 visade det sig, att dessa fåglar voro en god hjälp vid larvernas 

 utrotande. 



Förklaring öfver taflan i. 



Fig. I hanen; 2 honan jämte ett par ägghopar; 3 äggen; 4 larven tiiD- 

 vuxen; 5 inspunnen puppa; 6 exkrementerna. 



