lampa: berättelse till landteruksstvrelsen 1899. 5 5 



tena. Dessa bestodo nu hufvudsakligen uti att anskaffa materi- 

 alier, såsom läkt för limning, stenkolstjära m. m. samt förnäm- 

 ligast att göra sig förvissad om, att tillräckligt arbetsfolk kunde 

 erhållas. Det gällde äfven att pröfva, om stenkolstjäran i prak- 

 tiken visade lika god verkan, som den hade gjort vid föregående 

 försök i smått vid Anstalten. Sedan dessa åtgärder blifvit vid- 

 tagna och afslutade, reste assistenten tillbaka till Stockholm i 

 afvaktan på lämplig väderlek för utrotningsarbetets vidtagande. 



2. Till Kalmar och Blekinge, andra resan, den 9 april, 

 för utförandet af utrotningsarbetet, hvilket, sedan marken nu blif- 

 vit befriad från snö, borde taga sin början. Vid ankomsten till 

 ort och ställe tillkallades behöfligt arbetsfolk, som hade till upp- 

 gift att medelst ägghoparnas bestrykning med stenkolstjära (Black 

 varnish) döda äggen, som i de flesta fall voro lagda i stenrösen, 

 på sidorna af och under lösa stenar samt i stengärdesgårdar och 

 andra hägnader, vanligen invid eller helt nära marken. Arbetet 

 afslutades den 13 maj. En utförligare redogörelse därför, för- 

 sedd med karta och illustrationer, kommer att med första på 

 Statens bekostnad utgifvas för att utdelas, hvarför omständighe- 

 terna här endast helt kort beröras. Så mycket må dock ytter- 

 ligare sägas, att utrotningsarbetena, så som de nu bedrefvos, 

 tyckes hafva lämnat ett öfver förväntan godt resultat. 



3. Till Kristianstads och Brunnby socken i Malmö- 

 hus län, den 14 maj. 1 sammanhang med föregående tjänste- 

 resa fortsattes färden till ofvannämnda län, hvars Landshöfdinge- 

 ämbete enligt anmodan från Hushållningssällskapet rekvirerat bi- 

 träde under den väntade ållonborresvärmningen. Ur berättelsen 

 därom till Landtbruksstyrelsen må här anföras följande: 



»Af Hushållningssällskapets sekreterare, lektor L. J. Wahl- 

 STEDT, mottogs närmare meddelande om de platser, som enligt 

 Sällskapets önskan i första hand borde besökas, och i öfverens- 

 stämmelse härmed skedde utfärden följande morgon till Wä i 

 Ciärds härad. Väderleken var tämligen sval, torr och något blå- 

 sig, hvarför endast spridda ällonborrar ännu visat sig. 



I Wä erfor jag, att man misströstade om ett verksamt bi- 

 stånd i samlingsarbetet frän befolkningens sida, dels enär under 

 föregående svärmning, 1895, det af kommunen fastställda bidra- 

 get redan efter några få dagar tagit slut, hvarefter ingen inlösen 



7 



