68 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I9OO. 



förlidit år från nämnda håll sända profven innehöllo i medeltal 

 2 0,70 % skadade korn. 



Hvad som här förefaller egendomligast är, att äfven vår- 

 hvete visade spår af angrepp från mygglarver. Dess axgäng in- 

 faller nämligen så sent, att mygghonorna då borde vara försvunna. 

 Insekthonors lifslängd torde visserligen något ökas, i fall sådana 

 växter, hvarpå de äro anvisade att lägga sina ägg, skulle saknas. 

 Denna förklaringsgrund ligger nog nära till hands, såvida höst- 

 hvetefält ej finnas i grannskapet. Enligt bref från hr Persson 

 af den 30 oktober voro axen på det angripna vårhvetet utkomna 

 mycket tidigt, och på ett fält vid en granngård, hvilket var lågt 

 beläget och där växtligheten försenats, blef vårhveteskörden be- 

 tydligt rikare. Profvet på hösthvete från Reutersborg togs å den 

 sida af skiftet, som var mest aflägsen från det närmaste fält, som 

 förlidet år bar hvete, och hvarest hvetemyggorna blifvit utkläckta, 

 och detta kan utgöra en förklaring på, att axen nu innehöllo 

 mycket färre skadade korn än förlidet år. Då myggorna flyga 

 från det ställe, där de äro födda, till närmaste hvetefält, slå de 

 naturligtvis ned på den sida däraf, som ligger närmast, ocli 

 framrycka sedan från ax till ax inåt fältet. Härigenom måste 

 de aflägsnast belägna axen mer undantagsvis blifva af dem 

 besökta. 



På närliggande gårdar beklagade man sig, enligt brefskrifvaren, 

 öfver, att hveteskörden förminskats med anledning af att »masken» 

 förstört en myckenhet af kornen. Herr Pehrsson lofvar välvil- 

 ligt att nästa år lämna denna sak större uppmärksamhet samt 

 att meddela sina iakttagelser. Det kunde bli både lärorikt och 

 till nytta, om åtminstone de landtbrukare inom skilda landskap, 

 som hysa något intresse för saken, ville under en följd af år 

 ägna sin uppmärksamhet åt detta skadedjur och dess uppträdande; 

 hvad undersökningar af axen beträffar, kunna dessa ju försiggå 

 vid Anstalten, så långt tiden medger. 



Harkranken. [Tipitla Olcracca L.) Vid många tillfällen 

 under de närmast föregående åren hafva klagomål inkommit rö- 

 rande ett slags grå maskar, som isynnerhet sent på hösten, vid 

 blidvinter eller tidigt om våren angripit sädesbrodden eller gräs- 

 rötterna på vallar, hvarigenom ej obetydliga förluster uppstått. 

 Att dessa larver härstammat från någon harkrank (Tipulid) var 



20 



