So ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1900. 



af den 26 juni jämte prof i)å blad af sockerbetor, som voro starkt 

 minerade af fluglarver. Sedan en ytterligare sändning från honom 

 mottagits, lades alla bladen på jord uti en glasburk. Larverna 

 voro 7 — 8 mm. långa, gulhvita och hade otydliga knölar på sista 

 kroppsringen. De förvandlades till puppor den 21 — 25 juni. 

 Dessa voro tunnlika, släta, rödbruna och försedda med de van- 

 liga, utstående och svarta luftrörsmynningarna på bakersta kropps- 

 ringen. 



Flugor framkommo ur dem mellan den 6 — 12 juli. De.ssa 

 likna mycket kålflugan [AjitJioniyia Brassicœ Bouché) både till 

 storlek och färg, men dennas ben äro svarta, då sockerbetflugans 

 lår och skenben äro smutsigt gula. Hanarna hafva dock mör- 

 kare, mer gråbruna ben. Palperna gula med utvidgade, svarta 

 spetsar. 



Larverna lefva inuti betbladen, där de bilda korta gångar 

 eller fläckar, hvari cellväfnaden är bortäten. Om man håller ett 

 angripet blad mot dagern, varseblifvas dessa fläckar lättast. Då 

 larverna äro fullvuxna, lämna de bladen och nedkrypa i jorden 

 för att öfvergå i puppor. Puppstadiet skulle enligt Ritzema Bos 

 räcka i blott 10 dagar, men Nördlinger uppger 14, hvilket 

 torde komma sanningen närmare, då pupptillståndet här vid An- 

 stalten räckte från den 21 juni till den 6 juli, eller 15 dagar, 

 fastän vädret var ovanligt varmt under tiden. 



På rödbetsbladen vid Anstalten märktes äfven talrika på 

 samma sätt minerande larver och från dessa erhöllos flugor mel- 

 lan den 20 augusti och den i september. Den 20 juli infånga- 

 des på ett rödbetland en fluga af nämnda art, och den 28 i 

 samma månad anträffades en mängd 'z.gg^ sittande från 2 — 6 till- 

 sammans på betbladen, alla i samma riktning. De voro 0,8 mm. 

 långa, hvita, efter längden fint refflade. Dessa borde alltså till- 

 höra en andra generation. Nu voro dock bladen så försigkomna, 

 att någon större skada ej kunde åstadkommas på dem. Prof på 

 minerade sockerbetblad erhölls äfven från Engelholm, och i ett 

 medföljande bref från herr Fr. Fick omnämnes, att betorna där 

 i trakten årligen rätt betydligt angripas af ifrågavarande larver. 

 Vid Christineberg hade skadan varit af mindre betydenhet, kan- 

 ske därför, att betplantorna efter gallringen blifvit öfvergödslade 

 med chilisalpeter. Ännu har dess bättre icke någon verklig härj- 



32 



J 



