lampa: berättelse till landtbruksstyrelsen Ï899. 85 



framfart äfven på ett litet försöksfält å en högmosse och ska- 

 dades migefär en tredjedel af timotejaxen. 



Redan i min berättelse för 1892 omnämnas denna flugas 

 lefnadssätt och förvandlingar tämligen utförligt och sedermera 

 flera gånger uti kortare notiser. Dock torde det vara på sin 

 plats att återkomma därtill ännu en gång, då åtta år förflutit, 

 sedan första omnämnandet ägde rum. 



De mycket små flugorna lägga äggen om våren pa timotej- 

 plantorna, och larverna inkrypa efter utkläckningen i öfversta 

 bladslidan, där de skada de späda axen så, att delar däraf, van- 

 ligast i toppen, gulna och slutligen bortfalla. Vid axens utträ- 

 dande ur slidan äro larverna fullvuxna. De äro små, fotlösa och 

 gula till färgen. Snart lämna de slidan och falla till marken 

 för att däri nedgå till några cm. djup och förpuppa sig, hvilket 

 vanligen sker under de sista dagarna af juni. Här förblifva de 

 nu — ända till följande vår — då efter pupptidens slut flugorna 

 utkläckas och arbeta sig upp till jordytan. Sedan förenämnda 

 år har ej öfverkommits tillräckligt material för försöks anställande 

 förr än nu, och de många pupporna hvila för närvarande i vin- 

 tersömn i kallrummet vid Anstalten. 



Den största skadan åstadkomma larverna alltså på timotej, 

 som skall lämna frö, ty hvad fodret beträffar, blir minskningen 

 af dess massa tämligen obetydlig, om en liten del- af ett och 

 annat ax blir förstörd. Om man så kan, är det därför af för- 

 del, att ej taga frö på samma ställe eller helt nära ett fält, som 

 året förut starkt härjats af larver. Detta i fall att icke alla timo- 

 tejfälten i närheten skadats. 



Att afslä timotejen, sedan de skadade axen blifvit upptäckta, 

 blir till ingen nytta, ty då äro de flesta larverna redan, nedgångna 

 till marken, och de i slidorna ännu kvarvarande komma att gå 

 ned medan fodret torkas på åkern. Att tidigt afslå så mycket 

 man hinner med till grönfoder, kan dock i någon mån förminska 

 skadedjurens antal. 



Vill man med framgång förgöra larverna, måste detta ske 

 genom slåtter, innan de blifvit fullvuxna och alltså någon vecka 

 före axgången; men detta torde väl knappast någon jordbrukare 

 ^ilja befatta sig med, då hans fodertillgång härigenom kommer 

 att förminskas långt mer, än om ett och annat ax delvis förstöres 



37 



