lampa: berättelse till landtbruksstyrelsen 1899. 89 



på alla halfstammiga träd samt högstammiga voro äpplena totalt 

 förstörda. Piiron rördes ej». 



En skrifvelse rörande skadeinsektens uppträdande i Stock- 

 holmstrakten förlidet år erhölls från öfverfältläkaren G. Dunér, och 

 en annan från jägmästar O. G. Norbäck meddelade, att han äfven 

 i år å ett äppleträd funnit karten skadad af larver, som han ansåg 

 tillhöra rönnbärsnialen. För öfrigt S3'nes det, som om frukten 1899 

 fatt vara i fred för sådana larver, hvilket torde kunna tillskrifvas 

 den omständigheten, att rönnbären voro talrika. Vi få nu se 

 hur det kommer att bli nästa gång det är missväxt på dessa bär. 



Från kassör H. Roth, SöderteJje erhölls prof på smultron- 

 plantor, hvilkas blommor och frukter voro skadade af en liten 

 snytbagge {AntJionotmis Riibi Hbst.) samt en fjärillarv. 



Från ryttmästaren A. Tauvon, Fänas i Upland, erhölls ett 

 par grenar af fruktträd, som voro betydligt skadade i barken och 

 hade långa gångar, gjorda af en eller kanske flera fjärillarver. Då 

 afsändaren önskade få upplysning om hvad slags djur, som åstad- 

 kommit det onda, och detta ej säkert kunde afgöras förr, än dju- 

 ret blifvit synligt, nedsattes grenarna med storändarna i fuktig 

 jord och öfvertäcktes med en tyllbur. Efter en kort tid utkröp 

 från en af grenarna en larv, ännu blott halfvuxen, hvilken befanns 

 tillhöra den stora och sällsynta blåfläckiga trädödaren (Zcuzcra 

 Pyr i na Lin.). 



Frostfjäriln (CJieimatohia Bruinata Lin.). Föreståndaren 

 för Södermanlands läns folkhögskola, G. Krockman, omnämnde 

 i bref ett misslyckadt försök med brumata- eller larvlim på frukt- 

 träd, som planterats för fyra år sedan. Både han och en granne 

 hade på vanligt sätt omlindat träden med pappersremsor, som 

 sedan limmades. Några fjärilar fastnade just icke på limmet, 

 men värre var, att barken sedermera under remsorna sprack sön- 

 •der, och att äfven veden blef så skadad, att en hop träd för- 

 stördes. Denna ledsamma sak kunde säkerligen nöjaktigt förkla- 

 ras, utan att medlet förlorade sitt värde, om man blott kände 

 alla omständigheterna vid användandet. 



Om det begagnade limmet varit af samma slag, som till- 

 handahålles i Svenssons fröhandel i Stockholm, hvilket afsända- 

 ren trodde sig minnas, så hade därpå fastnat förnämligast hanar 

 med utslagna vingar, då honorna ej så ofta fastna därpå, utan smeta 



41 



