134 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I9OO. 



på betingelserna för insektens utbredning och därmed möjliga 

 förekomst hos oss, nämligen djurgeografien. 



Som resultat af de noggranna djur- och äfven växtgeografi - 

 ska studier, som under ledning af direktorn för den mammologi- 

 ska och ornithologiska afdelningen vid åkerbruksdepartementet i 

 Washington d:r Merriam anställts i Nordamerika, hafva trenne 

 zoner kunnat uppställas, hvardera med trenne underzoner, karak- 

 täriserade genom ett större antal för dem egna djur och växter. 

 Den sydligare hufvudzonens nordligaste underzon, som fått namn 

 »Transition Zone», karaktäriseras genom förekomsten af såväl 

 vissa sydliga som vissa nordligare former, hvilka här mötas. Då 

 d:r Howard och Mr. Marlatt 1896 vid utarbetning af nämnda 

 sammanfattande redogörelse öfver San José scale på kartan ut- 

 prickade de ställen, där den uppträdt härjande, funno de, att 

 dessa platser icke, eller föga, voro belägna inom nämnda zon, 

 utan lågo utmed dess gränser eller söder därom, detta oaktadt 

 besmittade ympträd för sex à sju år sedan bevisligen inkommit 

 till alla fruktodlande trakter i de östra staterna. Detta förhål- 

 lande var stundom mycket slående, så t. ex. vid Hudsonfloden, 

 där den sydliga zonen i en lång, smal flik skär upp i transition 

 zon — och just i denna följer San José scale efter. Dess här- 

 jande förekomst vid t. ex. Boston, som ligger i transition zon, 

 får sin förklaring af denna stads läge vid golfströmmen. Då 

 redan transition zon visar ett klimat delvis varmare än vårt med 

 t. ex. vildt växande lönn, valnötsträd och kastanj, torde faran för 

 insektens härjande spridning hos oss ej vara så stor. Under 

 ett samtal med prof. John B. Smitt vid New Jersey experiment- 

 station framhöll han som en viktig faktor mot djurets spridning 

 ett regnigt klimat, då han iakttagit, att insekten endast under 

 torra somrar anställde större skada. Äfven häri kunna vi hos 

 oss hoppas att hafva en värdefull naturlig hjälp mot den farliga 

 insekten. 



Det hufvudsakligaste sätt, hvarpå denna insekt spridt sig 

 till vidt skilda lokaler, genom hela den nordamerikanska konti- 

 nenten från väster till öster, och hvari fortfarande största faran 

 för dess vidare spridning ligger, är ympkvistar och plantor. Un- 

 der dessas transport sitta insekterna fästa på dem, och då de 

 vid framkomsten till sin bestämmelseort planteras ut i fruktträd- 



