grill: entom. föreningens göteborgskrets sammanträden. 139 



Chaud, i närheten af Borgholms ruin. Förut är i Sverige en- 

 dast ett hanexemplar af denna skalbagge infängadt af herr L. 

 Haglund på fastlandet i närheten af Kalmar. Bland »sållgods», 

 som insamlades från en löfkompost vid Borgholms ruin och sän- 

 des till Mölndal för att vid hemkomsten undersökas, fann Ericson 

 de sällsynta Colyptotnerus ensJiantensis Steph. och Cole7iis defi- 

 tipcs Gyll. Från Öland ställdes färden längs ostkusten upp till 

 VON Posts egendom Asgård i Södermanland. Storm och regn 

 under denna annars så ovanligt regnfattiga sommar gjorde, att 

 under färden föga kunde insamlas. Under vistelsen vid Asgård 

 fann man dock, bland mycket annat, följande mera sällsynta 

 djur: Colon scrripes Sahlb. (= simplex Thoms.) och Eiitheia 

 Schauniii Kiesw., båda nya för Södermanland, DryopJiilns pu- 

 sillus Gyll., DipJiyllus lunatus Fabr., PhospJiaeitus Jicniipterus 

 Goeze, Lixus paraplectiais L., Tropideres niveirostris Fabr., 

 ny för Södermanland, samt ExocJiomtis qiiadriptisttdatus L. Vid 

 en utfärd till Gimmerstad anträffades i talrika ex. den för Söder- 

 manland nya Pria dulcaniarœ III. 



Göteborgskretsens sekreterare, herr Emil Sandin, lämnade 

 härefter några »Meddelanden om entomologiska fynd i Göteborgs- 

 trakten», hvilka komma att såsom särskild uppsats inflyta i tid- 

 skriften, h varefter undertecknad refererade en del ytterst intres- 

 santa fynd af skalbaggar, som under de tre senare åren gjorts af 

 den framstående entomologen E. A. Lövendal i Danmark, och 

 hvilka äfven för oss svenskar böra vara af intresse att känna. 

 Bland annat hade han funnit den sällsynta OcJithebius auricula- 

 tus Rev, Kuw., h vilken förut endast är känd från Calais, Dieppe 

 och Borkum. År 1897 tog Lövendal densamma första gången 

 vid Esbjerg på Jyllands västkust. Uppmärksammad på densamma, 

 återfann han den i gamla samlingar, tagen dels vid Vejle på 

 Jyllands ostkust och i Kjöbenhavns omgifningar. År 1898 sök- 

 tes den förgäfves vid Esbjerg, likaså år 1899. Men en dag hade 

 Lövendal och herr Jensen-Haarup begifvit sig öfver från Es- 

 bjerg till Fanö, där de vid tidvattnets stigande håfvade i själfva 

 vattnet under det de drogo sig tillbaka. Nu visade det sig, att 

 de i håfvarna hade fångat O. auriciilatus i hundradetal. Löven- 

 dal erinrade sig nu äfven, att första fynden vid Esbjerg blifvit 

 gjorda efter sedan en skarp storm drifvit tidvattnet ovanligt högt 



3 



