150 ENTÛMOLOGISK TIDSKRIFT I 90O. 



de mest intensiva Irossperiüderna hade en de! af det småländska 

 höglandet jämte allra största delen af det inre, nordligare Sve- 

 rige varit alldeles förskonade från farsoten. 



Inkommen i en trakt går frossepidemien flera ar i rad (exem- 

 pelvis 1846 — 1849), når sin kulmen och aftager, såsom af före- 

 draganden grafiskt framställdes från Göteborg. Ju äldre epide- 

 mien blef, dess mer förhärskande framträdde vårstegringen. Så 

 fritt från frossor som nu hade Sverige sannolikt aldrig förr under 

 den historiska tiden varit. Detta berodde emellertid ej på så- 

 dana åtgärder som anskaffande af bättre dricksvatten, anläggan- 

 det af kloaker, sänkning af sjöar och d3"likt. Fredraganden utta- 

 lade den åsikt, att vi mycket väl kunde vänta oss att få fros- 

 sorna åter. 



Härefter öfvergick han till en redogörelse för de synnerligen 

 intressanta forskningar och ej minst egendomliga upptäckter, som 

 Laveran, Golgi, Ross, Koch med flera utländska läkare under 

 de senaste tiderna gjort med afseende på frossornas orsaker och 

 spridningssätt, och kom därmed in på ett område, som i mångt 

 och mycket tillhörde entomologien. Laveran hade 1880 i Alger 

 i mjälten af människor, hvilka dött af malaria, upptäckt dess, 

 eller frossans, orsak — en organism, som angrep och så små- 

 ningom förtärde eller förvandlade de röda blodkropparna. Prof. 

 Almquist hade själf 1882 här i Stockholm i blodet af frossjuka 

 patienter iakttagit ett utvecklingsstadium eller kanske rättare de 

 befruktande elementen af nämnda organism, öfver hvars skilda 

 stadier belysande taflor förevisades. Tredjedagsfrossan förorsakas 

 af en parasit, som utvecklar sig på omkring 72, hvarannandags- 

 frossan af en annan art med ungefär 48 timmars utveckling. Det 

 är, när en ny generation af de i blodet utväxta parasiterna an- 

 gripa blodkropparna, som patienterna frysa. Tre närbesläktade 

 frossparasiter angripa människan, de två nyssnämnda och den 

 tropiska malarians parasit. 



I Indien gjorde Ross för några få år sedan den viktiga upp- 

 täckten, att de fross- eller malariaalstrande parasiterna i visst ut- , 

 vecklingsstadium lefva inuti tarmkanalen hos myggor, där befrukt- 

 ning sker. Sedan samlas de på denna kanals ytterväggar och 

 vandra därifrån till spottkörtlarrKi. När myggorna sticka, komma 

 de in i blodet hos människor eller fåglar, hvilka senare också få 



