ADLERZ: RIOLOGISKA MEDDELANDEN OM ROFSTEKLAR. 1 69 



ej fann larven, sökte han ånyo omkring, utan att »mäta», slä- 

 pade fram larven, men stack den ej och lade den ej mer vid 

 ingången, utan drog genast ner den i hålan, medan han själf 

 gick baklänges. Hålans djup var 35 mm., kammarens diam. 18 

 mm. Stekelns egen larv var 14 mm. lång, 4 mm. tjock. Den 

 nyss inlagda mätare-larven var 24 mm. lång, 2 mm. tjock. Ste- 

 kellarven höll på att förtära de sista resterna af en fjärillarv, af 

 hvilken föga mer än skinnet fanns kvar. Dessutom funnos läm- 

 ningar af åtminstone ännu en förut förtärd larv. 



Af det föregående framgår, att AmniopJiila ej en gång för 

 alla provianterar sina celler med en viss näringsmängd, med hvil- 

 ken den åt sig själf lämnade larven skulle få hushålla på egen 

 hand, utan att stekeln tvärtom upprepade gånger med ganska 

 långa mellantider öppnar sina alltid omsorgsfullt stängda celler 

 för att inlägga ny föda. hvarför det torde kunna anses vara gan- 

 ska visst, att Aniinop/iila-l-àxxema. under hela sin uppväxttid för- 

 ses med färsk proviant. 



Nu vid sommarens slut finner jag med en viss öfverraskning, 

 att denna iakttagelse ingalunda är ny, såsom framgår af följande 

 från Dahlbom {Hymciioptera Europaca^ sid. 13) hämtade citat: 

 'Apud De Geer 1. c. sequentem occurrit annotationem, seil.: 

 »M:r Rolander a observé, qu'elle (la femelle) fouille un trou 

 profond dans le sable, et qu'ensuite elle y introduit une grande 

 chenille, pour servir de pâture à la jeune larve qui naitra de 

 l'oeuf qu'elle vient de déposer dans le trou. Ensuite elle ferme 

 son terrier. Mais ce qu'il y a de plus singulier, c'est que quel- 

 ques jours après, à ce que prétend ce naturaliste, elle ouvre de 

 nouveau la petite fosse, pour y mettre une seconde chenille, la 

 premiere étant alors consumée par la larve, et puis ^Ue remplit 

 derechef le trou de sable. M. Rolander m'a dit lui avoir vu 

 réitérer la même manoeuvre plusieurs fois de suites:-. 



Opåaktad eller misstrodd tycks Rolanders iakttagelse ha 

 varit under de följande 140 åren. Dahlbom själf uttalar sig ej 

 om saken, och något omnämnande af densamma i den öfriga 

 litteraturen har jag ej sett. 



Larvernas förlamning är tillräckligt motiverad af svårigheterna 

 att transportera en lefvande larv äfvensom af den fara, för hvilken 

 han genom sina rörelser kunde utsätta stekellarven. Skälet till att 



