ADLERZ: BIOLOGISKA MEDDELANDEN OM ROFSTEKLAR. I 77 



ning bevittnades. Det var ett stcändigt kommande till och bort- 

 flygande från denna håla af honorna, nästan som vid ett geting- 

 bo. Högst egendomlig förefaller denna sammanslutning af eljest 

 solitära steklar. Fabre meddelar sig ha en gång sett en stor 

 mängd individer af denna art vie ett annalkande oväder gömma 

 sig under en sten. Något sådant yttre skäl till en sammanslut- 

 ning af tillfällig art förefanns ej i fråga om dessa honor. Visser- 

 ligen samlades de i denna håla i ännu större mängd under nat- 

 ten och i regnigt väder, men det var ingen brist på goda göms- 

 len af liknande beskaffenhet i närheten, och det kan sålunda ej 

 ha varit omständigheternas tvång, utan en verklig sällskaplig- 

 hetsdrift, som förmått dem att taga sin tillflykt till samma göm- 

 ställe. 



Då tidpunkten för min afresa från platsen nalkades, begag- 

 nade jag tillfället en regnig dag att fånga invånarna i denna 

 håla. Det skedde på det nyssnämnda sättet, genom att tillstoppa 

 öppningen med en kloroformbegjuten näsduk. Emellertid utfyll- 

 des ej öppningen bättre, än att en mängd steklar trängde sig ut 

 och springande sökte uppnå andra gömslen. Ingen sågs flyga 

 bort. De, som hunno infångas, voro ej mindre än 40 stycken, 

 alla honor. Men då det med tämlig visshet kan antagas, att 

 icke så få undgått mig, då många samtidigt kommo ut och spredo 

 sig åt alla håll, så torde antalet af dem, som voro samlade i 

 denna håla, icke så litet öfverskridit 40. 



I betraktande däraf, att vid en så framskriden årstid som 

 senare hälften af september inga PsainnwphilaAxowox af den i 

 slutet på juli utvecklade generationen visat någon benägenhet att 

 gräfva hålor och sörja för sin afkomma, förefaller det sannolikt, 

 att honorna af denna generation efter förutgången parning öfver- 

 vintra, och att det just är dessa samma honor, som sedan under 

 våren och sommarens förra del på det förut beskrifna sättet pro- 

 viantera sina hålor med infångade fjärillarver. Blott en årlig 

 generation skulle sålunda frambringas. Kanske skall det äfven 

 komma att visa sig, att de hålor, i hvilka dessa honor samman- 

 sluta sig under sommarens senare del, också äro de vinterkvarter, 

 i hvilka de gemensamt tillbringa den kallare årstiden. Så myc- 

 ket sannolikare blir detta, som jag 16 september anträffade i 

 dylika hålor utanför Sundsvall samboende honor, som voro be- 



Entotnol. Tidskr. Arg. 21, H. 3 — 4 (1900). jy 12 



