1 82 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQOO. 



den branta hufvudgången. Diiremot förefaller det, som om det 

 under sådana förhållanden skulle vara föga bevändt med stekel- 

 äggets eller den nykläckta larvens säkerhet, och kanske kan just 

 därigenom förklaras, hvad i det följande skall framhållas, att 

 man i denna arts hålor ofta träffar fullständigt provianterade 

 och slutna celler, î hvilka hvarken finnas ägg eller larv af stekeln. 



Så snart en cell blifvit försedd med den mängd viflar, som 

 den kan rymma, och stekeln på någon af dem lagt sitt ägg, 

 stänges denna cell för att ej mer öppnas, och stekeln börjar 

 omedelbart därpå att från någon annan del af hufvudgången 

 gräfva en ny cell. Afkomman är här således alldeles öfverläm- 

 nad åt sig själf och får hushålla på egen hand med det för hela 

 dess utveckling afsedda, en gång för alla inlagda proviantförrådet. 

 Då detta förråd, såsom det skall visas, kan variera betydligt till 

 sin mängd, förklaras därigenom den stora växlingen i kropps- 

 storlek, möjligen äfven könsskillnaden. 



I den hårda marken på den tilltrampade gårdsplanen gick 

 hufvudgången i nästan vertikal riktning, med blott helt liten lut- 

 ning, till ett djup af omkring 7 cm. Den vid cellernas gräfning 

 uppburna sanden bildade en upphöjning kring mj-nningen och 

 bortskaffades aldrig därifrån. I själfva mynningen sågs stekeln 

 vid ruskigt väder samt på morgonen, innan solvärmen ännu gjort 

 sig gällande, visa sitt gulfläckiga ansikte, som hastigt försvann i 

 gångens djup, då ägaren oroades. 



Cellernas afstånd från hufvudgången var här i allmänhet 

 omkr. 7 cm. De voro ordnade i alla riktningar kring hufvud- 

 gången och belägna på ett något varierande djup under markens 

 yta, vanligen dock 6 — 7 cm. 



Markens beskaffenhet försvårade här i hög grad undersök- 

 ningen af de enskilda cellerna. Vida gynnsammare voro om- 

 ständigheterna i sandtagen, där hålorna voro gräfda i de verti- 

 kala sandväggarna. Resultatet af undersökningen af en del Ccr- 

 ceris-\A\ox på en sådan plats torde förtjäna att anföras. 



Boet A. Kring hufvudgången träffades här sex celler, spridda 

 så, att afståndet mellan de yttersta var 150 mm. Alla lågo på 

 ett djup af omkr. 77 mm. vertikalt under ingångsöppningen. 

 Vågräta afståndet till grustagets vertikala vägg växlade för de 

 olika cellerna mellan 32 och 50 mm. Hufvudgången gick så- 



22 



