ADLERZ: BIOLOGISKA MEDDELANDEN OM ROFSTEKLAR. IQI 



ägg eller larv af stekeln; den sistnämnda celler hade sannolikt 

 ej fått fullständigt proviantförråd. 



Före uppgräfningen af detta bo gjordes samma experiment, 

 som förut gjorts med AmniopJiila. Då Astata kom hem med 

 sitt byte, lade hon det först bredvid ingången, medan sanden 

 undanskaffades från mynningen, och gick sedan ner på ett kort 

 besök i hålan. Därvid flyttades rofvet några cm. åt sidan. Då 

 Astata därefter kom upp för att hämta sin stinkflylarv, men ej 

 såg till den, »mätte» hon, liksom AniniopJiila (se ofvan), från 

 hålans kant till den plats där hon lagt rofvet ifrån sig, gick 

 sedan ut för att söka, fann larven, lade honom ånyo bredvid 

 ingången och fördjupade sig ännu en gång i sin håla. Bortflytt- 

 ningen af larven upprepades tre gånger med alldeles samma 

 resultat. Den upprepades en fjärde gång, men nu ändtligen 

 tycktes stekeln ha blifvit vis af erfarenheten, ty han lade ej 

 mer larven ifrån sig, utan gick omedelbart ner med den i hålan. 



Vid ännu ett Astata-ho gjordes samma dag ett liknande 

 försök, då stekeln kom hem med rofvet. Äfven här »mätte» 

 stekeln, sökte och fann larven, lade den ånyo ifrån sig och gick 

 ner. Men då saken upprepats, bar han den återfunna larven 

 genast ner i sin håla. Denna senare var således bet3'dligt mer 

 läraktig än den förra och visade framförallt vida större intelligens 

 än de ^///r,t'-individer, med hvilka Fabre gjorde sina berömda 

 försök, och hvilka tycktes alldeles oemottagliga för erfarenhetens 

 lärdomar. (Jfr i det föregående experimenten med AmmopJiila 

 och Misais.) 



Pä samma sandbacke vid Okna, där Astata i mängd gräft 

 sina hålor, sågs en stekel af liknande utseende, men något min- 

 dre, hembära en liten grön strit till sin håla. Denna stekel und- 

 gick mig tyvärr, då han skulle infångas. Möjligt är, att det var 

 vår andra Astata-art, A. stigma. Möjligtvis kan det också varit 

 en Tachytcs, som ju visar stor habituell likhet med denna senare 

 art. I en enda cell hade han hopsamlat fem små gröna stritar. 

 Jag återsåg honom sedan aldrig. Otroligt förefaller emellertid, 

 att äfven detta skulle varit en Astata boops, som, ensam bland 

 så många uteslutande Pentatomidsamlande kamrater, skulle valt 

 sig rof ur en så afvikande insektgrupp. (Angående val af rof se 

 tillägg 3)- 



31 



