234 KNTOMOLOGISK TIDSKRIPT 19OO. 



A. Hufvudet helt och hållet synligt ofvanifrån med mun- 

 öppningen riktad framåt. Bakkroppen i spetsen med 

 en vågrätt ställd horntång. Fötter treledade (fig. 2). 



I. Forfiailidcc. 



B. Hufvudet indraget och ej eller föga synligt ofvanifrån : 

 munöppningen riktad nedåt eller snedt bakåt. Bak- 

 kroppen i spetsen med två mjuka, ledade bihang (änd- 

 spröt). Fötter femledade (jfr fig. 6). 2. Blattidœ. 



II. Bakbenen mycket längre än de andra med förtjockade lår. 

 användas för hoppning. Andspröt ej ledade. Hanarna 

 frambringa ett gnisslande ljud. — Hos larverna ligga vin- 

 garna omvända så, att de bakre ligga ofvanpå de främre. 



A. Antennerna kortare än kroppen, trådlika eller i spetsen 

 förtjockade. Fötterna treledade. Frambenen alltid nor- 

 mala. 3. Acridiidœ. 



B. Antennerna hårfina eller borstlika, så långa som eller 

 längre än kroppen, sällan kortare än kroppen, men i 

 detta fall äro frambenen ombildade till plattade gräf- 

 fötter. 



a. Fötterna fyrledade, 4. Locustidcc. 



ß. Fötterna treledade. 5. GryllidiC, 



I. Fam. Forficulidae. Ivästjärtar. 



Kroppen långsträckt, jämnbred eller något bredare bakåt. 

 Antennerna med högst 30, långsträckta, tydliga leder. Halssköl- 

 den är nästan kvadratisk. Täckvingarna äro helt korta, släta, i 

 spetsen tvärt afskurna och täcka ej spetsen af de hoplagda flyg- 

 vingarna. Dessa äro, då de finnas, mycket stora, nästan half- 

 cirkelformiga och hopveckas solfjäderlikt från en punkt belägen 

 före midten af framkanten, hvarvid den hoplagda solfjäderns ytter- 

 sta tredjedel böjes in under de andra. Den så hoplagda vingen 

 dubbelvikes slutligen pä längden. Härigenom kunna flygvingarna 

 ^ill största delen döljas under de små täckvingarna. Flygvingarna 

 utbredas och hopläggas med tillhjälp af tången i bakkroppens 

 spets. Mellan tångens skänklar tillstänges bakkroppens spets af 

 två små analplåtar, af hvilka den öfre är nästan lodrätt nedböjd 



