24: 



ENTOMOI.OGISK JIDSKRIFT 1900. 



y 



y 



a 



Fig. 9. Den ena öfre ägg 

 läggningsklaffen hos : a. S 



all'ODiayirinatiis. 1>. .S', dor- 

 satus. 



.i. 



I tig. 1 1 c. .. Täckvingarnas iilnarrihhor endast vid roten skilda eller 

 helt och hållet sammansmälta (lig. 10: i); deras diskfält stort och 

 bredt (fig. lO: i). 



a. Flygvingar sotbruna eller svarta. i. S. morio. 



i'i. Flygvingar vattenklara. 2. S. apricarius. 



\\. Ilalssköldens sidokölar raka eller svagt böjda ^fig. Ila). Täckvin- 

 garnas ulnarriblior ända till spetsen fria frän hvarandra (fig. 10: 2 — 4). 

 a. Flygvingar fullständigt utbildade. Baklåren ej mörkare i spetsen. 

 I. 1'annan starkt sluttande bakat. Ilalssköldens 

 sidokölar, åtminstone framför tvärfaran, all 

 deles raka. Honans öfre äggläggningsklaffar 

 i spetsen med en up])l)öid tand (fig. 9 a. j. 



3. .V. albomarginctus. 

 Pannan mindre sluttande bakat. Halssköl- 

 dens sidokölar något litet böjda. Honans 

 öfre äggläggningsklaffar i sjietsen trubbiga 

 utan u])])böid tand (fig. 9 b.). 



4. S. dorsattis. 

 Flygvingar förkrympta. Täckvingarna nu hos hanen till bak- 

 kroppens spets, hos honan till ^/g af bakkropjicns längd. Bak- 

 låren i spetsen pa utsidan med en mörk fläck. 



5. .V. parallelus. 

 Trumhalan sluten, med böjd, springformig öppning (fig. 8; 3). 



A. Halssköldens sidokölar nära framkanten bagböjda (fig. 11 b.); bröst 

 och framben nakna eller glest håriga. 



a. Bakkroppen mörkt färgad ; pal])cr gråaktiga. 6. .S'. liridulns. 



\i. Bakkrojipen lifligt röd eller med en röd fläck ofvan ; palper 



hvitaktiga. 7. .S". nifipes. 



B. Halssköldens sidokölar framför tvärfåran inåt vinkligt lirutna (fig. 

 II c); bröst och framben tätt håriga. 



a. Hane: täckvingarnas framkant starkt böjd, deras subcostalfäli 

 betydligt bredare än diskfältct (fig. lO: 4). Hona : antennerna 

 ej eller obetydligt längre än afstandet mellan hjässans spets och 

 halssköldens bakhörn; lederna ]xi deras midt ej eller obetydligt 

 längre än breda. 8. .V. /'igut/it/iis. 



[i. Hane: täckvingarnas framkant svagt böjd, deras subcostalfäli 

 föga bredare än diskfältet (fig. 10: 3). Hona: antennerna ej 

 obetydligt längre än afstandet mellan hjässans spets och hals- 

 sköldens bnkhörn; lederna pa deras midt betydligt längre än 

 breda. 9. S. bicolor. 



S. morio Fahr. Antenner ljusa, i spetsen mörka; l)akUiren 

 under gula, i spetsen svarta. Hane blekt grön, under lju- 

 sare, hjcässan och halssköldens midt gråbruna, täckvingar 

 brunaktiga med mörkare spets. Hona gråbrun, under hvit- 



