AUKIVILI.IUS: SVENSK INSEKIKAUNA. 2. 



251 



Artöfversikt. 



A. Halssküldcn nar ej bakom mellanryggen ; täckvingarna därförc nästan all- 

 deles obetäckta. lianens ändspröt utanför midten starkt hakformigt böjda, 

 betydligt kortare än den langa, i spetsen tvära och på undre sidan längs 

 midten köladc sista bakplåten. i. L. pimciatissima. 



B. Halsskölden nar ända till bakryggens spets och täcker därföre åtminstone 

 en del af täckvingarna. Hanens ändspröt nästan raka, (endast i själfva 

 spetsen inböjda) grofva och langa, sa, att de na till sista bakplåtens spets. 

 Denna saknar midtköl på undre 

 sidan och är i spetsen starkt 

 urringad. 



2. Z. alhovittata. 



1. L. punctatissima Bosc. 

 Grön, fint svartprickig, 

 halsskölden vanligen med 

 ljus sidolinie. 13 — 17 

 mm. — Sk., Öl. Bland 

 buskar, s. 



2. L. alhovittata Koll. 

 Grön, m. e. m. mörk- 

 prickig. 10 — 15 mm. ■ — 

 Norra Bohusl. (Hans- 

 son); bland nässlor, Spi- 

 rcca m. m. 



Fig. 13. Hörselorganet i framtibierna hos 



1. Dcctiais 7'errucivoriis, sedt från sidan. 



2. Detsamma, sedt utifrån. 



3. I.cptcphvcs piDictatissinia. 



a. Trumhålans lock. 



b. Den bart liggande trumhinnan. 



Meconema Serv. 



Antennerna mycket länga, på bestämda afstånd med något 

 uppsvällda, svartbruna, knutliknande leder. Framtibier under pä 

 hvardera sidan med 4 taggar. Hanens ändspröt mycket länga, 

 böjda, korslagda, oväpnade. Honans äggläggningsrör sä långt 

 som bakkroppen, svagt böjdt, spetsigt. Äggen läggas under bar- 

 ken af löfträd. 



I. M. thalassiinx Deg. Grön-, hjässan och halsskölden med 

 ett gult längsband. 12 — 14 mm. — Sk. — Vg. ; bland löf- 

 träd, s. 



19 



