. lampa: berättelse till landtbruksstyrelsen 1900. 39 



skrifvaren anser i följd häraf, att larverna ej uppstått i själfva 

 åkern, utan kommit dit öfver dikena. Hur härmed kan förhålla 

 sig är svårt att afgöra efteråt; men för min del vill jag gärna 

 antaga, att fjärilhonorna lagt sina ägg på ogräsplantorna, som 

 funnits i åkern, och att larverna sedermera, då jorden plöjts 

 och bearbetats för sådden, en tid saknat föda och begifvit sig på 

 vandring för att söka sådan och därunder mött dikena, där de 

 måst stanna, tills nya plantor uppkommit, då de från dikeskan- 

 terna kastat sig öfver dessa. 



Från Kilanda landtbruksskola i Älfsborgs län inkommo äfven 

 klagomål öfver larver, som afbeto rågplantorna i närheten af 

 roten och sedan drogo till sig och uppåto bladen i sina göm- 

 ställen under kokor, i jordsprickor etc. Där hade man dessutom 

 observerat, att ofvanpå jorden liggande och svällda korn äfven 

 blefvo angripna. Sistnämnda omständighet var för mig något 

 nytt, sä vidt skadan ej skett genom knäpparelarver, hvilka pläga 

 sålunda skada kornen, dock vanligen endast då dessa befinna sig 

 en eller annan tum under jordytan. 



Hvad detta skadedjur beträffar, synes litteraturen ej hafva 

 något nytt att förmäla för 1900, åtminstone ej i praktiskt hän- 

 seende. Man måste alltså hålla sig till förut angifna medel mot 

 detsamma. Som redan är nämndt, torde det vara högst sanno- 

 likt, att fjärilhonan lägger äggen på eller invid i åkern växande 

 ogräs. I så fall blir det af vikt att hålla åkern så fri som 

 möjligt från sådant under fjärilns flygtid, d. v. s. från juni till 

 såningstiden; att öfvergödsla med kali eller ammoniaksalter, där 

 larverna hålla till, hvarigenom plantorna få större förmåga att 

 grena ut sig. Man har föreslagit att blanda 10 kilo fint pul- 

 veriserad järnvitriol med kalk, vägdamm o. d. och utså detta 

 per tunnland, medan plantorna äro våta af regn eller dagg, 

 så att pulvret kommer att fastna på bladen. Vitriolen har 

 dessutom den egenskapen, att den dödar åkersenap, sniglar 

 m. fl. Då larverna uppträda å vissa fläckar, skulle de lättast 

 och säkrast dödas genom besprutning med kejsargrönt och vatten. 

 Detta bör då ske i fläckarnas utkanter, där ännu gröna plantor 

 äro tillstädes. 



Hvitaxflyet {Hadeiia Sccalis Lin.) synes ej gjort så mycken 

 skada i är, då det omnämnes blott från ett oar trakter, näm- 



