64 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT igoi. 



Tallskottvecklaren [Rctinia Buoliana Schiff.). Denna 

 vackra vecklare uj^pträder stundom såsom larv å lo — 14-åriga 

 tallplantor, synnerligast i södra Sverige. I Färlöf af KÏTStianstads 

 län träffades larverna för några år sedan rätt ymnigt i en mindre 

 plantering, och sistlidet är (1900) erhölls från grosshandlaren H. 

 H. Kristensen i Göteborg en massa årsskott, bebodda af dylika 

 larver. De voro insamlade å Ängholmen vid Långedrag, där 

 herr K. äfvensom Göteborgs och Bohuslans Hushållningssällskap 

 utplanterat flera tusen barrträd. 



Fjäriln har en vingbredd af omkring 20 mm., fram vingarna 

 äro vackert tagelröda, med hvita, silfverglände småfläckar och 

 tvärstreck. Dess flygtid infaller hos oss under första hälften af 

 juli och är af tämligen kort varaktighet. Om dagen sitter han 

 dold mellan barren, men i skymningen flyger han omkring för 

 att uppsöka det andra könet. Honan skall kort efter parningen 

 lägga äggen enstaka mellan spetsknopparna på små tallar, och 

 de senare utkläckta larverna angripa knopparna, hvarvid något 

 kåda utflödar. Här öfvervintrar larverna, och deras närvaro är 

 föga märkbar förrän följande vår, då skotten börjat utväxa. 

 Dessa urholkas af dem, och ofta sker detta å ett par eller flera 

 skott efter hvarandra, hvilka härigenom missbildas, blifva krökta 

 och kådiga samt torka, om de äro svårt angripna, eller brytas af 

 genom blåst. Ett mindre skadadt skott böjer sig åt sidan men 

 växer sedan uppåt, hvarigenom trädet kan bli krokigt och mindre 

 dugligt för tekniska ändamål. 



Något verksamt medel mot detta skadedjur torde väl knap- 

 past ännu Vara kändt, i följd af larvens lefnadssätt. Besprutning 

 med kejsargrönt skulle kanske göra nytta, om den skedde i slutet 

 af juli, innan larverna blifvit utkläckta. Att i juni månad bort- 

 taga och uppbränna de angripna skotten tillika med larver och 

 puppor, borde vara till gagn, då därigenom många sådana dödas. 



Taschenberg omnämner, att en person, som under flera år 

 kämpat mot detta skadedjur, de båda första åren användt myc- 

 ket folk till att sålunda förstöra larverna, dock utan resultat. 

 Under fjärde och femte året gjorde parasiter slut på dem. Då 

 träden blifvit större kunde blott ett öfvadt öga upptäcka, att de 

 varit skadade i yngre åren. Någon verklig fara för en planterings 

 bestånd i följd af en dylik härjning torde alltså knappast före- 

 flnnas. 



SveD Lampa. 



