74 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1901. 



uppgifter rörande resultaten af den undersökning, som sistlidne 

 höst företagits i fråga om den nya cäggbeläggningens utsträckning 

 och intensitet — hvilken undersökning skolat ej mindre visa verk- 

 ningarna af förut vidtagna åtgärder än äfven utgöra den nödvän- 

 diga grunden för bestämmande af eventuella vidare åtgärder — 

 är Styrelsen nu i tillfälle att för Eders Kongl. Maj:t framlägga 

 hufvuddragen af dessa resultat äfvensom förslag till innevarande 

 års arbeten. 



Â de i Styrelsens underdåniga skrifvelse den 1 2 februari 

 sistlidet år omförmälda smärre områdena, det ena å indragna 

 boställena Ålsta n:ris i och 2 i Södermanlands län samt det 

 andra å Trolle- Ljungby fideikommissegendom i Skåne kan härj- 

 ningen anses upphörd. 



Annorlunda ställer sig förhällandet med de två stora härj- 

 ningsområdena, det ena och största hufvudsakligen tillhörande 

 egendomarna Vira, Stafsjö, Danbyholm och Ålberga, indragna 

 militiebostället Ålberga samt Jönåkers häradsallmänningar inom 

 Södermanlands län äfvensom delar af l.ösings och Östkinds hä- 

 radsallmänningar i Östergötlands län, och det andra, beläget huf- 

 vudsakligen inom egendomarna Björksund och Måstena i Söder- 

 manland omkring 4V2 mil från det förra området. 



Redan vid början af nunnekampens upptagande och äfven 

 sedermera har Styrelsen särskildt betonat såsom sin öfvertygelse, 

 att när en härjning ej upptäckes förr än den nätt en sådan ut- 

 sträckning och intensitet, som fallet var med den å sistnämnda 

 båda områden, det vore omöjligt att äfven med de kraftigaste 

 åtgärder kunna direkt utrota insekten oeh dymedelst bringa härj- 

 ningen att omedelbart upphöra, men att genom lämpliga medel 

 åtminstone insektens massökning i alltjämt stegrad progression 

 skulle kunna förekommas och därmed äfven faran för insektens 

 spridning till andra trakter minskas, allt i afvaktan att genom 

 naturens egna åtgöranden — uppträdande af sjukdom och för 

 nunnan skadliga parasitinsekter — härjningen komme att upphöra. 

 Att dessutom hvarje åtgärd, som i någon mån kan befordra och 

 underlätta denna naturens egen sträfvan, måste vara af gagn, är 

 själfklart. 



Hittills vidtagna åtgärder hafva ock alltmer utvecklat sig 

 därhän att, där äggbeläggningen varit så stark, att trädens fuU- 



2 



