DOMÄNST. SKRIFV. T. K. MIT OM FORTSATT KAMP MOT NUNNAN. 75 



Ständiga afbarrning genom de sedermera utkläckta larvernas frät 

 var att förutse, bestånden lämnats åt sitt öde, hälst som genom 

 trängsel sins emellan i trädkronorna och brist på födoämnen, 

 larverna blefvo mottagliga för larvpesten (wipfelsjuka, toppsjuka, 

 flacheri) och härdar för denna sjukdom sålunda bildades, under 

 det att fjärilsutveckling därstädes ej var att befara, då insekterna 

 dogo såsom larver eller puppor. I mindre starkt äggbelagda be- 

 stånd, hufvudsakligen mot områdenas yttergränser, där larvpesten 

 ännu ej visat sig, försågos däremot träden med ringar af s. k. 

 larvlim, i afsikt att antingen genom svält och trängsel göra de 

 nedanför ringarna kommande larverna mottagliga för pesten, som 

 därifrån skulle sprida sig uppåt kronorna, eller åtminstone direkte 

 ihjälsvälta nämnda larver och sålunda minska fjärilsutvecklingen. 

 Äfven har försök gjorts med utsläppande af pestsjuka larver på 

 trakter, där sjukdomen förut ej iakttagits. 



Att nu nämnda tillvägagångssätt varit riktigt synes erfaren- 

 heten hafva ådagalagt, i det att nu i fråga varande områden i 

 allmänhet icke utvidgats utöfver den yta de vid deras upptäckande 

 redan innehade, och däremot pesten vunnit allt större utbredning. 

 Såsom negativt bevis torde äfven få anföras, att där till följd af 

 jordägares vägran nödigt ansedda åtgärder måst underlåtas, be- 

 nägenhet för insektens spridning tydligen kunnat iakttagas. Från 

 det besök i vissa af nunnan för närvarande hemsökta trakter i 

 Ober-Schlesien och Ostpreussen, som af undertecknad Meves på 

 uppdrag företogs sistlidne höst, och hvarom berättelse här i af- 

 skrift bifogas, hemfördes ock det intryck, att kampen mot nun- 

 nan hos oss förts på ett rationellt sätt. 



Slutligen torde böra nämnas, att af anledning att uti tysk 

 litteratur i nunnefrågan uppgifvits, det pesten, när den en gång 

 visat sig, skulle spridas med synnerlig stor snabbhet och få härj- 

 ningen att upphöra inom kort, under sistlidne år å Virå-området 

 icke behandlats en del bestånd belagda med mindre än 500 ägg 

 pr träd, under antagande att detta vore ofverfîodigt vid det för- 

 hållande, att såväl pest som . parasitinsekter redan uppträdt inom 

 området. Det visade sig emellertid, att sjukdomen i verkligheten 

 sprider sig ganska långsamt; en erfarenhet, som de senaste åren 

 gjorts jämväl i Tyskland. I följd häraf har från dessa bestånd 

 en något starkare fjärilsutveckling och alltså äfven äggbeläggning 



3 



