BOHLIN: TVA ZOOCECIDIER PÂ LAURUS CANARIENSIS. 85 



förarna car troligt däraf, att lagern har bärfrukter (liksom för 

 öfrigt så godt som alla azoriska buskväxter), och fåglar ofta, sär- 

 deles om höstarna förekomma i stora, vinddrifna skaror på Azo- 

 rerna. Mest sannolikt synes dock mig det antagandet, att detta 

 cecidium alltjämnt åtföljer Launis canaricnsis. Därpå tyda föl- 

 jande ord af Webb & Bertheloï^^ i deras beskrifning af Lau- 

 rtis canarieJisis : ». . . . Paninculae robustte, hirsutas, foliis 3-plo 

 vel 4-plo brevioribus; quandoque in sylvis opacis in co- 

 rymbum monstrosum floribundum excrétas, floribus abor- 

 tivis organis ad foliola alterum alteri imbricata reductis». Det 

 är härvid af intresse att erinra om, att såväl Launis cmiaricnsis 

 som Launis iwbilis äro funna fossila i södra Frankrikes pliocen- 

 lager, den förra också fossil på Madeira ^^. Man kan tänka sig, 

 att EriopJiycs Dialpighiaiius medföljt Launis canaricnsis från 

 dess och Laurus nobiiis' gemensamma tertiära utbredningsom- 

 råde i Europa, och man har då en enkel förklaring på den euro- 

 peiska och den azoriska formens nära släktskap. Vidare är det, 

 såvidt man känner cecidiernas utbredning, bekant, att dessa ofta 

 hafva ett mindre utbredningsområde än värdväxten själf^^, hvil- 

 ket kan tyda därpå, att cecidiernas utbredning icke sker språng- 

 vis, utan steg för steg i värdväxtens spår. En sådan härstam- 

 ning för ifrågavarande cecidium utesluter naturligtvis icke fåglar- 

 nas förmedling; tvärtom är det väl sannolikt, att just de vid sina 

 frivilliga eller ofrivilliga färder mellan de atlantiska ögrupperna 

 inficierat Launis canarie^isis på den ena efter den andra af dem. 

 Den kanariska dufvan lär just lefva af bären på Laurus. 



Här må meddelas en kort diagnos på den funna formen. 



Eriophycs lualpigJiianus (Can. & Massal.) Nalepa. '•'. azo- 

 ricus n. subsp. Pag. 83, fig. i — 5. 



Unterscheidet sich von E. nialpigJiianus typ. in der Zeich- 

 nung des Thoracalschildes. An der Oberfläche desselben ver- 

 laufen 5 sehr deutliche, gleich lange Leisten; seitlich finden sich 

 mehrere andere, viel zartere öfters schwer zu verfolgende, die 



^^ Histoire naturelle des îles Canaries. Phytographia. Pars 4, p. 229. 

 Paris 1840. 



" Engler & Prantl., Die Natürlichen Pflanzenfamilien. Th. III, 

 Abth. 2, p. HO. 



'- HiERONYMUS (1. C. p. 52). 



5 



