86 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I90I. 



seitwärts sich in den Querrändern fortsetzen. Zahl der Ringel 

 circa 75 — 80. Länge des Weibchens bis 255 [jt, des Männchens 

 bis 200 n, Breite derselben bis 50 ^7; Eier c:a 55 /^ l^ng, 38 

 // breit. 



Kommt in Blüthenvergrünungen an Lauriis cmiariciisis v. 

 azorica auf San Miguel (Furnas), Azoren, vor. 



Äggen visa hos både den azoriska och den italienska for- 

 men i den ena ändan några egendomliga lister (fig. 2). 



Cecidiet på Laiinis 7iolnlis är ingående beskrifvet af Kruch^^, 

 fastän endast i rent morfologiskt afseende. Han har funnit det 

 under två skilda former: »a) sopra un determinata regione fiori- 

 fero ascellare, ossia sopra una aggregazione di infiorescenze; b) 

 sopra una determinata regione di un ramo foglifero che dall'apice 

 si estende per un tratto più o meno lungo verso il basso». 



Blott den förra formen, en deformation af blomställningen, 

 men ej den senare, en hel bladbärande grens deformering, blef 

 funnen på den enda buske, från h vilken mitt material här- 

 stammar. 



Eriophyidens inverkan består enl. Kruch^^ hufvudsakligen 

 i följande. Hufvudaxeln i den blombärande grenen förlänges, 

 dess internodier och biaxlarna af första ordningen ökas i antal. 

 Detta åtföljes af en störning i brakteernas ställning, som ofta 

 blifva ställda på olika höjd, där de i normala fall voro mot- 

 satta; blomskaften däremot förkortas i hög grad och blommorna 

 förbli inneslutna i de förstorade brakteerna. Dessa blifva styfva 

 och rikt håriga. Hvad själfva blomman angår, namnes blott i 

 korthet, att i en del fall såväl ståndare som pistiller kunde vara 

 i nästan oförändradt skick, men att i andra fall äfven de voro 

 djupt förändrade eller rent af försvunna. 



Blomställningen hos Launis 7iolnlis är enligt Eichler-^'', 

 en botrytisk samling af småhufvud, och dessa senare äro byggda 



^•' 1. c. p. 322. 

 " 1. c. p. 323. 



** Bliithendiagrainme. Th. II, p. 133. Leipzig 1S7S. 



6 



