lampa: TVA AF VARA FOR SÄDEN SKADLIGA NATTFJÄRILAR. I31 



nu vara rågen eller något annat stråsädesslag. Att honorna kunna 

 lägga äggen på gräs, vill jag ej bestrida, ty en hop ägg af kål- 

 flyet [Mamcstra Brassicœ L.) har jag en gång sett på ett gräs- 

 strå, fast larverna ej äta gräs, utan kålartade växter. Att slö- 

 kornflyets larver ibland lefva af gräs under sommaren är nog 

 möjligt, men jag vågar dock tills vidare betvifla detta, åtminstone 

 tills nya undersökningar blifvit gjorda och bekräftat detsamma. 



Jag har själf flera gånger funnit såväl nyss utkläckta som 

 nästan halfvuxna larver inuti eller utanpå ax af både hvete och 

 råg och följt deras lefnadssätt, dock ej längre än till den tid, 

 då säden inkörts. Här anföres därför det hufvudsakliga af Bier- 

 KANDERS iakttagelser. 



Såsom liten urhålkar larven kornet, men då han blir större, 

 uppäter han det helt och hållet och fortsätter därmed så länge 

 säden står på åkern. Vid dess inkörning medfölja många till 

 ladorna och krypa, då kallare väder inträder, ned i jorden, göd- 

 selhögar, under mossa på stenar o. d. och tillbringa där vintern. 

 De, som vid sädens aflassning nedfalla på golfvet eller marken 

 böra dödas. De larver, som infördes i varmt rum på hösten, doga 

 i november och december; men den 6 april 1778 lades några 

 sådana, som öfvervintrat ute, uti glasburk, hvilken sattes i kallt 

 rum sedan han fyllts till hälften med mossa. Larverna förtärde 

 ingen mat och förpuppades den 18 maj. Efter den ig juni ut- 

 kläcktes fjärilar. 1777 funnos larver i myckenhet. — ■ Detta torde 

 vara den vanliga gången af djurets utvecklingshistoria. Taschen- 

 berg omnämner, att uti Ostgalizien och Bukovina dessa larver 

 lefva uti majskolfvarna, hvari de göra gångar, som fyllas af deras 

 exkrementer. 



Att larverna skola, som man påstår, dölja sig vid jordytan 

 om dagen och endast om natten krypa upp för att äta, är dock 

 icke alltid fallet, kanske icke ens regel, isynnerhet medan de 

 äro små, ty då vistas de hela dygnet om uti kornen eller axen. 

 x\tt de ej, åtminstone regelmässigt, lämna dessa om dagen, äfven 

 sedan de blifvit större, är nästan lika säkert, ty jag har anträffat 

 mer än halfvuxna på ax, hvarest de förmå att ganska väl dölja 

 sig, dels iföljd af sin gulaktiga färg och dels därigenom, att de 

 inklämma en stor del af kroppen mellan småaxen. Att de ska- 

 dade axen vid en undersökning ej alltid hafva innevånarna kvar, 

 beror mest därpå, att dessa gå från det ena axet till det andra 

 och ej, att de för tillfället dölja sig vid jordytan. Vid sädens 

 inkörning nedfalla på loggolfven larver, som äro ända till öfver 

 tumslånga, och detta när som hälst under dagens lopp; dessa 

 måste alltså under pålassningen hafva befunnit sig antingen bland 

 axen eller uti kärfvarna och alltså icke på marken. 



Angående larvernas lefnadssätt om hösten efter sädens bort- 



