132 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I90I. 



tagande från fälten har man i Finland haft godt tillfalle att göra 

 iakttagelser år 1896. (Se E. Reuters Berättelse öfver skadein- 

 sekternas uppträdande i Finland för åren 1895 och 96). De 

 voro därstädes på sina ställen då mycket talrika. — Vid Mustiala 

 landtbruksinstitut t. ex. kunde man under tröskning ute å fältet 

 samt vid sädens ritorkning insamla hektolitertals af dessa larver. 

 I den råg, som inkörts i ladan och tröskades under vintern, 

 varseblefs däremot ej en enda larv. De i rågskylarna befint- 

 liga larverna drogo sig nedåt, allt efter som halmen torkade, 

 och kröpo slutligen ned under jordytan, där de hvilade »i jorden 

 och komma säkerligen nästa vår att utveckla sig till fullbildade 

 fortplantningsdugliga insekter, hvilka sålunda kunna än ytterligare 

 föröka sig i oroväckande grad, så vida ej särskilda åtgärder vid- 

 tagas». Blott ett ringare antal kom således att medfölja sädes- 

 kärfvarna till ladorna. 



Man fann äfven, att sådana larver angrepo rågbrodden om 

 hösten och på en egendom till och med timotejen å en första 

 årets vall. De hade alltså å ena stället begifvit sig från stubb- 

 åkern till de närbelägna nyss besådda rågfölten. Vid Mustiala 

 märktes däremot ej något sådant angrepp, möjligen i anled- 

 ning af, att en så stor mängd larver därstädes dödades under 

 tröskningen. Äfven von Post fann en gång vid Ultuna samma 

 slags larver vid undersökning af hveteplantor, som ledo af »fäll- 

 maskangrepp». 



Något besynnerligt kan det dock förefalla, att larverna, sedan 

 de lämnat sädesskylarna, skulle nedkrypa i jorden och icke genast 

 omkringvandra för att söka föda af spillsäd m. m. på åkern; ty man 

 kan väl icke antaga, att de ligga kvar i jorden och invänta höst- 

 sädens uppkomst å annat ställe för att sedan begifva sig till denna. 



Det lyckades lika litet mig som Bierkander att få larver 

 att lefva bland sädesax öfver vintern. Ytterligare försök komma 

 att göras vid Entomologiska Anstalten, då man kan få ett till- 

 räckligt material. Det synes vara ganska allmänt antaget, att 

 slökornflyets larver efter öfvervintringen om våren angripa den 

 uppväxande grödan, och detta kan ej bestridas, om man vill tro 

 hvad utländska författare skrifva härom, oaktadt att namnförväx- 

 ling med en annan art, åt.Tiinstone delvis, tycks hafva ägt rum. Som 

 vi förut sett, förtärde de larver, Bierkander tog ute i det fria 

 den 6 april, ingen föda innan de den 18 maj gingo i puppa, 

 och detsamma torde förhållandet vara nästan alltid, om man lår 

 döma efter de nattfîylarvers beteende, som öfvervintrat i kärl, 

 t. ex. af Agrotis Scgctiim Schiff., Manicstra Brassica; L. och 

 flera. Att det dock torde kunna förhålla sig annorlunda med de 

 larver, som vid vinterns inträdande äro mindre försigkomna hvad 

 storlek och utveckling beträffar, kan dock ej betviflas. 



