134 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT igoi. 



sarna äro vågiga i kanten samt försedda med ljusa fläckar. Bak- 

 vingarna gråbruna. Vingbredd 30 mm. 



Fjäriln varierar betydligt till färgen och har ofta midtfältet 

 mörkare samt tydligt begränsadt, isynnerhet utåt genom den yttre, 

 ljusare tvärlinien; både den njurlika och den rundade fläcken 

 samt våglinien längs utkanten äro tydliga, ab. / niger Haw. 

 har de båda tvärlinierna sammanbundna genom ett svartbrunt 

 streck längs bakre diskribban. — ab. Niditaiis Esp. har fram- 

 vingarna enfitrgadt bruna med hvit njurfläck och ab. Lcucostigma 

 Esp. har dem svartbruna med hvit njurfläck. Hos ab. Lambda 

 View, är njurfläcken knappast märkbar. 



Larven är jämförelsevis lång och smal, på det han skall 

 kunna tränga sig fram och tillbaka uti stråets bladslidor. Han 

 är glatt och något glänsande blekgrön, på undersidan lifligare 

 grön och har längs ryggen två linier af köttrödaktig färg. Huf- 

 vudet brunaktigt med några mörkare punkter på sidorna. Längd 

 omkring 30 mm. 



Puppan i början blekgrön, sedermera gulbrun, bakkropps- 

 spetsen trubbig med två längre, krökta borst i midten och ett 

 kortare på hvarje sida. Längd omkring 15 mm. 



Redan 1748 upptäckte C. G. Bergström, att hvitaxen å 

 rågen uppstodo i följd af angrepp af en »mask», men han lyc- 

 kades ej utreda dennas utveckling. Bättre tur hade Daniel Ro- 

 LANDER tre år senare, ty han iakttog larvens öfvergång till puppa 

 samt förvandlingen till fjäril. En berättelse härom är inta- 

 gen i K. Vet. Ak. Handl. för 1752. Att utröna och följa lar- 

 vens lefnadssätt under dess tidigaste period blef dock förbehållet 

 den flitige och samvetsgranne forskaren Clas Bierkander 1775. 

 Han fann nämligen den 16 september nämnda år i — 2 linier 

 långa larver, som afbeto de späda rågstjälkarna och fortforo här- 

 med ända tills marken tillfrös. Författaren har äfven åtskilliga 

 gånger funnit sädana larver, men dessa befunno sig på hösten 

 inuti stjälkarna, hvilka de urhålkade, hvarefter plantornas öfversta 

 blad gulnade, liksom då de äro angripna af larverna af korn- 

 och fritflugan. Att, såsom Dahlbom påstår, fjäriln lägger äggen 

 mellan axet och bladslidan i maj grundar sig alltså ej på någon 

 verklig erfarenhet. 



Larverna öfvervintrade som späda i plantorna, och i medio 

 af april följande året återfann Bierkander dem i rågbrodden, 

 och voro de då blott 3^ — 4 linier långa. De afbeto nu stjälkarna 

 vid första leden och flyttade från den ena plantan till den andra 

 samt åstadkommo därigenom en ganska stor skada, ty 2 — 5 stjäl- 

 kar fördärfvades på en kvadratalns yta. De första dagarna i maj 

 afbeto de stråen ofvan andra leden, i slutet af samma månad 

 vid tredje och i början af juni ofvanför fjärde leden. Då de ätit 



6 



