8 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQ03. 



kunnat räkna 50 — -loo stycken sådana på hvarje trädstam. Ho- 

 norna hafva, efter h vad jag kunnat finna, icke varit så talrika 

 som hanarna, dock lär det i höst hafva fångats ända till 175 

 honor på en enda tjärkrans. 



Frostfjäriln uppträdde icke lika talrikt öfverallt, ty i de träd- 

 gårdar, där träden på försommaren besprutats tillräckligt och i 

 lämplig tid med kejsargrönt, som erhölls vid Statens Entomolo- 

 giska Anstalt, och icke med sådant grönt, som köpts hos här- 

 varande färghandlare, hvilket senare visat sig utan effekt, fann 

 man endast några enstaka hanfjärilar fastnade å de limkransar, 

 som anbringats på de i år besprutade träden, då däremot tjär- 

 eller limkransarna å de icke besprutade i angränsande trädgår- 

 dar varit ett par kvällar alldeles öfverklädda med fjärilhanar. 

 De trädgårdar på landsbygden, som äro belägna nära barrskog, 

 hafva lidit mindre än de, som varit omgifna af ek, hägg eller 

 hassel. 



Fruktträdens besprutning med kejsargrönt för bekämpande 

 af de med bitande mundelar försedda insekterna äfvensom med 

 kopparvitriollösning och kalk mot skorfsvamparna har ännu icke 

 inom denna ort något allmännare kommit till användning, enär 

 trädgårdsmannen, med den ringa arbetshjälp, som vanligtvis be- 

 stås honom, för andra trängande göromål icke kan medhinna 

 detta arbete i behörig tid. 



För öfrigt omnämner brefvets författare, att fruktträden inom 

 området lida mycket af äppleskorf, så att de fram på sommaren 

 kunna stå nästan aflöfvade. Värst utsatta äro gravensteiner, hvar- 

 för man troligen måste öfverge att plantera denna äpplesort; en 

 del andra sorter angripas i mindre grad. 



Moniliasvampen har under många år hemsökt hvita astraka- 

 nen, dock värst utmed kusten, mindre i skogsbygden. Använder 

 besprutningar med kopparvitriollösning samt borträfsning och bort- 

 skaffande af de nedfallna löfven. 



Blekinge län genom J. P. Ohlsson, Gullberna. Frostfjäriln 

 har observerats under de senare åren förnämligast vid kusten. 

 Först förlidet år blef den allmännare därstädes äfvensom på öar 

 i skärgården och i skogsbygden, där ek och lind förekomma. 

 Redan sistlidne höst kunde man förutse, att en härjning förestod. 

 Ännu i början af december sågs en mängd fjärilar svärma om 



