24 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I903. 



fallna löf, hafva bäst motstått såväl svampar som insektangrepp, 

 och där hafva t. ex. hvit astrakan m. fl. varit befriade från mo- 

 niliasvampen, oaktadt denna sjukdom funnits hos de närmaste 

 grannarna. Såväl nämnda svamp som husicladium hafva varit 

 svåra 1902, 



En liten okänd larv med svart hufvud uppträdde i irländ- 

 ska persikeäpplets fruktsporrar, hvarigenom dessa torkade och 

 fullo af^l 



Jämtlands län genom J. Öberg, Östersund. Fruktträd 

 odlas ej inom länet annat än i högst få fall, hvadan några iakt- 

 tagelser rörande frostfjäriln ej kunnat göras. Krusbär- och vin- 

 bärbuskar äro mer allmänna, och dessa angripas emellanåt af, 

 som det tros, krusbärstekelns larver. Då tillrådes larvernas ned- 

 skakning med tillhjälp af en stör samt bortplockning och jordens 

 omgräfning, hvilket arbete ej blir svårt i anseende till de fa 

 buskar, som äro planterade på hvarje ställe. I år synes allt, 

 som andra år utsatts för ohyra af olika slag, varit fritt därifrån. 

 Till och med häggen, som vanligen starkt angripes af bladlöss, 

 har nästan varit befriad frän dem. Orsaken härtill tros vara 

 den regniga och kalla väderleken under den gångna sommaren. 



Från några andra trädgårdsodlare hafva välvilligt lämnats 

 meddelanden, hvaraf här intages följande utdrag. 



Från Nils Karlsson, Balingslöf, Kristianstads län. Frukt- 

 träden hafva i allmänhet varit kalätna både 1901 och 02, för- 

 nämligast genom larverna till frostfjäriln, men denna har assiste- 

 rats af lindmätaren och blåhufvan. Ringspinnaren har äfven visat 

 sig, mest söder och österut på slättbyggden, såsom Sörby, N. 

 Ströö och Yngsjö. 



I trakterna vid N. Ströö — F^jälkestad — Råbelöf var angrep- 

 pet ej svårare, än att träden stodo gröna hela sommaren, men 

 väster ut från Balingslöf vid Vankiva, Mala Hörlinge var det 

 starkare. Äfven ek och björk voro angripna, det sistnämnda 

 trädslaget dock värst. I höst tycks som om frostfjäriiarna varit 

 mindre talrika än förlidet år, och tros därför härjningen vara i afta- 

 gande i orten. Den 16 oktober iakttogos de första hanarna, 

 honorna den 18. Den 23 var antalet störst och minskades 



Antagligen apelmärgmalcn [B/astodac/ia IlellercUa Dur.). 



