lampa: berättelse till landtbruksstvrelsen 1902. 27 



Uppträder svamp och angriper frukten, inträder ett mer in- 

 veckladt förhållande. Har en svamp slagit sig ner i öfverhuden, 

 sprider den därifrån sitt mycelium och underminerar skalet, fort- 

 sätter där sin utveckling och bildar conidier, och på samma 

 gång afstötes det öfversta lagret och affaller. Samtidigt inträder 

 €n reaktion från fruktköttet, hvilket för att skydda sig, bildar ett 

 korklager, som då blir det yttersta lagret och får namn af kork- 

 rost. Stundom kvarsitter en del conidier å ytan. Därigenom 

 bildas ett slags ärr, som, liksom öfriga dylika bildningar, ej växer 

 på ytan utan för sin bildning måste gå ut från köttet, då det 

 hindrar dettas utbildning, och som detsammas växt ändock tort- 

 gär, spricker ärret eller huden i dess grannskap, och däraf upp- 

 stå vanskapliga bildningar. Päron böja sig därvid i grannskapet 

 af skaftet, och ökas däraf deformiteten. Inträffar nu riklig neder- 

 börd, tränger köttet starkare på, och så blir det som i år. 



Att påstå, att arseniksprutningen skall orsaka korkrost och 

 sprickor, visar blott, att den, som det gör, ej alls känner till 

 hela saken, eller, om han är trädgårdsman, att han ej haft ögo- 

 nen öppna; ty långt innan någon arsenik användes, hafva de 

 nämnda missbildningarna inställt sig. Arseniken har tvärtom 

 gjort mycken nytta, ty därigenom, att den befriar från mask, har 

 den ökat trädets motståndskraft, som ej genom masken nedsatts, 

 och kraften behöfs väl, ty är svampen svår som i år, kan den 

 eljest döda hela trädet. Jag anser således, att herr professorn 

 gjort mycket godt genom att förorda arsenikbesprutningen. 

 Här falla nästan alla äpplen af (d. V9), isynnerhet de tidigt 

 mognande, och i allmänhet äro de så litet utbildade, att ifall ej 

 ovanlig och stadigvarande värme inträffar, torde frukten ej bli 

 mogen. 



Förutom ofvan omnämnda bref hafva åtskilliga andra ingått 

 rörande frostfjärilhärjningen, af hvilka äfven en del må här i kort- 

 het relateras. 



Från Skåne: V. Pramberg, Röetved i Villands härad. 1901 

 voro alla trädgårdar kalätna i trakten. Hönsen äto larverna. 

 Fruktar härjning äfven i år, 1902, då april varit torr liksom 

 i fjol. — P. N. LjUNGFELT, kyrkoherde i N. Rörum, Höör. 

 Härjning, 



Från Elekinge: H. S. Hainer, kyrkoherde, Mjellby. Härj- 



