lampa: berättelse till landtbruksstyrelsen 1902. 29 



Örebro: C. Burenstam, Snaflunda, Tjelfvesta. Trädgård 

 och löfskog äro skadade. 



Af dessa meddelanden framgår, att meningarna om såväl 

 härjningens orsaker och utbredning som om använda utrotnings- 

 medels verkningar kunna vara delade eller till och med nästan 

 motsatta, till följd af olika begrepp om orsak och verkan samt 

 iakttagarens ståndpunkt rörande en del hithörande frågor. Under 

 sådana förhållanden få ej åtskilliga af iakttagelserna och rönen 

 anses ofelbara, utan blott såsom uttryck af individuell uppfatt- 

 ning. Största nyttan af deras offentliggörande torde därför bestå 

 däri, att läsarens synkrets rörande ämnet vidgas och att hans 

 iakttagelseförmåga skarpes för rön på egen hand. 



Om man får döma efter de lämnade upplysningarna, synes det, 

 som om härjningen varit mycket stark flerstädes i Älfsborgs län, 

 på Dalsland, i Södermanland, Örebro läns södra del, där liksom 

 på flera andra områden, t. ex. i Blekinge och Kristianstads län 

 m. fl., äfven ekar och björkar starkt angrepos ; något lindrigare 

 öfver hufvud i Kalmar län, i Blekinge (starkast vid kusten af 

 och på öar i Östersjön), i vissa delar af Kristianstads, Hallands, 

 Östergötlands, Stockholms södra del med skärgården, Kronobergs, 

 Göteborgs- och Bohus län, Skaraborgs län (stark t. ex. i Kinne- 

 kulletrakten). 1 landskapen norr om Vänern och Mälaren, Väster- 

 ås- och Enköpingstrakten dock undantagen, synes någon egentlig 

 härjning, åtminstone ännu, icke kommit till stånd. I en del län 

 anser man den vara på återgång, i andra i tilltagande, i det 

 massor af fjärilar visat sig förliden höst. 



På många ställen har besprutats med kejsargrönt, vanligen 

 med godt resultat; där så ej varit händelsen, synes det, som om 

 man verkställt arbetet för sent eller med otillräcklig energi och 

 odugligt material. Man får nog tillskrifva det sistnämnda såsom 

 orsak, där ingen verkan visat sig af besprutningen, ty att den 

 larv, som ätit af giftet, kan lefva och genomgå vidare utveck- 

 lingsstadier, har, såvidt jag vet, ämiu ingen med stöd af erfaren- 

 heten kunnat påstå. Att en trädgård, isynnerhet om den inne- 

 håller stora fruktträd, blandade med andra löfträd eller är omgifven 

 af dylika, exempelvis ekar, som ej behandlats på något sätt, skall genom 

 besprutning eller hvilket annat medel som hälst genast kunna befrias 

 från insekter under en svår härjning, kan knappast vara tänkbart. 



