38 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I903. 



och ankom den 22 till Eslöf. Här uppsöktes genast d:r Tull- 

 berg, hvUken torde vara den, som först iakttagit skadedjuret och 

 som med stort intresse följt detsamma under flere år samt ocksä 

 lyckats utfinna lämpliga behandlingsmetoder för de sjuka djuren. 

 Tillsammans med honom gjordes på e. m. samma dag en utflykt 

 till Norrgård, där upprepade gånger skadedjuret visat sig. Då 

 d:r Tullberg förut till Entomol. Anstalten insändt exemplar af 

 detsamma, var det konstateradt, att djuret tillhörde myggsläktet 

 Siimdia, arten kunde likväl ej med säkerhet bestämmas till följd 

 af konserveringssättet-, den föreföll emellertid mycket lik den 

 s. k. gollubatzermyggan, hvars lefnadssätt ju i mångt och mycket 

 öfverensstämmer med Eslöfsmyggans. A Norrgård undersöktes 

 ett tiotal hästar, hvilka alla visade märken efter myggbetten. 

 Myggorna sätta sig gärna på bringan och särskildt i några tvär- 

 gående veck, där huden antagligen är tunnare. På flera af 

 hästarna såg man 3 à 4 tvärband, mer eller mindre svullna och 

 som tydligen till följd af betten varit starkt såriga. I allmänhet 

 sätta sig myggorna på buken i nafvel- eller Ijumsktrakten. Ty- 

 värr hade de senaste dagarna varit kalla och regniga. Några 

 myggor syntes därför ej till. 



Den följande dagen, den 23, besöktes Eliinge, där äfven- 

 ledes myggan varit observerad. Här undersöktes noggrannt ett 

 50-tal kreatur, de flesta kor, men oaktadt dagen var solig, så 

 kunde på dessa ej upptäckas en enda Siniulia. Däremot an- 

 träffades den vid håfning i gräset. Den förbiflytande ån under- 

 söktes på ett par ställen i hopp att finna larver, men då bott- 

 nen var gyttjig och vattnet ganska grumligt erhölls intet resultat. 

 Vid EUinge gård hade i år en tjur varit synnerligen svårt an 

 gripen. Genom att med trän bestryka hufvud, rygg, buk och 

 jufver hade djuren i allmänhet varit väl skyddade. 



Den 24 och 25 juni besöktes 'J'rolleholrn, där under före- 

 gående somrar myggorna varit mycket talrika. Äfven i år hade 

 skadedjuren varit framme särskildt vid Farstorp, där de i slutet 

 af maj och början af juni förorsakade mycket obehag. Sä hade 

 en synnerligen dyrbar ko fått släppa till lifvet, och talrika andra 

 djur hade varit sjuka. Så kom regnperioden och den tämligen 

 låga temperaturen, och myggorna försvunno i det närmaste. Vid 

 besöket voro alla nötkreatur insmorda med trän, hästarna där- 



