lampa: berättelse till landtbruksstyrelsen 1902. 41 



terades genast, att äppleträden voro värst angripna. Päronträden 

 hade ett relativt hyggligare utseende, och bland dem fanns verk- 

 ligen ett träd, som var så godt som oskadadt, men så hade det 

 också besprutats oftare än de andra. En rond genom parken 

 visade, att de flesta af parkträden voro lika illa utsatta. Syn- 

 nerligen svårt angripna voro alla ekar, dessutom härjades mer 

 eller mindre starkt hassel, hägg, lönn, alm, körsbärträd, äkta 

 kastanje, rosor m. m. Enahanda var förhållandet å Drättlinge, 

 äfven tillhörigt grefve Hamilton. 



Trädgårdsmästaren G. Syren hade med all energi kämpat 

 mot skadedjuren, men utan resultat, och förklaringsgrunderna 

 härtill torde ej vara svåra att finna. En af orsakerna får man 

 väl tillskrifva fruktträdgårdens läge. Till större delen är den 

 nämligen belägen invid den till egendomen hörande parken med 

 dess höga vördnadsbjudande lönnar, almar och andra träd. Dess- 

 utom fanns i äppleträdens omedelbara närhet ett större bestånd 

 af högvuxen hassel. Alla dessa träd voro starkt angripna af 

 larver. Och här voro dessa nästan oåtkomliga. Detta innebär 

 ju tydligen en mycket stor fara för fruktträden. Ty äfven om 

 man skyddar dessa aldrig så väl medelst limgördlar och besprut- 

 ning, löpa de alltid risken, att larver öfverföras med vinden eller 

 på annat sätt från grannträden. En annan af orsakerna till härj- 

 ningen torde bero på den använda sprutan. Man begagnade 

 nämligen en spruta af tysk konstruktion, hos hvilken vätskestrå- 

 len framdrefs medelst komprimerad luft, som inpumpades före 

 begagnandet. Apparaten bars på ryggen och var så till vida 

 fördelaktig, att en enda person kunde sköta densamma. Olägen- 

 heterna med den äro emellertid tydliga nog. Utom det att vät- 

 skestrålen försvagas i samma mån som trycket minskas, blir ock- 

 så besprutningsvätskan otillräckligt omrörd. 



Något annat råd, än att anskaffa en ny spruta med betyd- 

 ligt längre slang än den dittills använda samt att till hösten om- 

 sorgsfullt »limkransa» fruktträden och nästkommande vår nog- 

 grant bespruta dem, kunde ej gifvas. Att vidtaga några åtgär- 

 der för skyddandet af parkträden samt ekarna i skogen var ej 

 att tänka på. 



Sedermera ingick den 3 augusti ett bref från trädgårds- 

 mästaren G. Syren, i hvilket meddelades, att en Pomona-spruta 



