54 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I903. 



äro mörkare än i sitt yngre stadium, och att de då förtära grön- 

 rågen å fälten, synes härigenom till fullo bekräftad. Påståendet, 

 att larverna, efter att hafva medföljt säden till ladorna, fortsätta 

 att äta en tid och sedan där eller i närheten gå i puppa under 

 h varjehanda föremål, synes således mindre pålitligt ocli gäller 

 möjligen endast undantagsfall. Försök att framföda äldre larver 

 med rågax, har hittills ej lyckats för mig, ty de hafva slutat upp 

 med att äta af de hårda kornen och dött, innan de fått sin vin- 

 terfärg. Någon underrättelse om dessa larvers uppträdande i våras 

 har tyvärr ej ingått. 



Hvetemyggan [Cecidoniyia Tritici Kirb.). Blott två med- 

 delanden om dennas talrika uppträdande hafva ingått, nämligen 

 från Anderslöf och Svalöf i Malmöhus län. I de trakter, där 

 maj och juni voro torra, och jordmånen är af fastare beskaffen- 

 het, torde härjningen varit mindre betydande, ty under sådana 

 förhållanden hafva pupporna svårt för att arbeta sig upp i jord- 

 ytan, där de små och späda myggorna utkläckas. Från Svalöf 

 skrifver Anstaltens korrespondent, d:r Hans Tedin: Som jag förut 

 nämnt, svärmade hvetemyggorna i slutet af juni och början af 

 juli i oerhörda massor på fjolårets hvetefält, men skadan på årets 

 hvete blef dock så godt som ingen, beroende därpå, att hvetets 

 axgång försenades så, att svärmningen redan då var förbi. 



Fritflugan {Oscinis Frit L.) gjorde ganska stor skada i 

 Skåne och Halland. 



Kornflugan [CJdorops Ptimilioiiis Bierk.) var äfven talrik, 

 men förorsakade obetydlig skada. 



Acarider på hafre, å strået innanför bladslidan, observera- 

 des på flera ställen såväl i Skåne som Halland, och var den af 

 dem förorsakade skadan mångenstädes mycket påfallande. De 

 angripna stånden förblefvo låga och dvärgartade, öfre halmleden 

 (vippskaftet) liksom i sicksack böjd och förkortad, så att vippan, 

 som för öfrigt blef liten och mager, ej förmådde skjuta ur holk, 

 hvarjämte öfversta bladslidan var uppblåst och till färgen röd- 

 aktig (Tedin). — Sannolikt en art Phytoptus. 



Samme meddelare omnämner äfven, att s. k. Nematoder 

 eller trådmaskar (ålar) uppträda mångenstädes i Skåne på såväl 

 stråsäd som klöfver, ett förhållande, som är ganska beklagligt, 

 då dessa små djur svårligen kunna utrotas, där de en gång in- 



