58 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I903. 



därigenom minskas, t. o. m. om fröet finge ligga 30 dagar i 

 stöp, uppgafs med stöd af mångårig erfarenhet. För att pröfva 

 detta, lades en portion rädisfrö i terpentin den 13 maj. En 

 •tredjedel däraf fick enligt föreskrift ligga en stund på en duk, 

 för att lättare kunna handteras, och utsåddes den 1 6 maj ; en 

 annan del den 21 och sista tredjedelen ännu senare. Alla tre 

 profven grodde på vanligt sätt och kommo vackert upp, den 

 sistsådda jämförelsevis något senare och ojämnare, hvilket möj- 

 ligen kunde vara beroende af väderleken. Att fröet ej förstöres 

 af terpentinen är alltså tydligt, men om den sistnämnda kan af- 

 hålla jordlopporna från de uppspirande plantorna, kunde tyvärr 

 ej afgöras under den dåvarande väderleken. På bladen af plan- 

 torna efter betadt frö syntes hål efter jordloppor likaväl som på 

 de närstående, för hvilka intet medel användts, och alla förblefvo 

 dugliga i följd däraf, att lopporna ej förmådde nämnvärdt skada 

 dem. Försöket måste alltså upprepas under torrare vårar, då 

 skadedjuren äro talrika och åstadkomma större olägenheter. 



Kålfjäriln {Pieris Brassica; L.) var i år just ej allmän vid 

 Anstalten och i trakten däromkring, hvarför den skada, larverna 

 förorsakade, blef föga märkbar. De larver, som anträftades på 

 hvitkålen, infördes i bur, och de fiesta af dem öfvervintra friska. 

 Blott några få puppor kläcktes i september i anseende till den 

 kyliga väderleken. Det är under sådana förhållanden man kan 

 förespå en fulltaligare svärmning nästa sommar; ty efter de fjä- 

 rilar, som utkläckas på hösten, hinner ej afkomman en sådan 

 utveckling, att den öfverlefver vintern. 



Trädgården. 



sådana intensiva och vidt utbredda härjningar, som under 

 de båda sista somrarna öfvergått fruktträden, torde väl ingen 

 kunna erinra sig. De värsta skadeinsekterna härvidlag, nämligen 

 frostfjäriln och lindmätaren, äro redan i det föregående utförligt 

 omnämnda, hvarför här endast anföres sådana, som varit dem 

 behjälpliga vid förstöringsarbetet, t. ex. 



Blåhufvans {Diloba CoeruleocepJiala L.) klumpiga och tröga 

 larver, hvilka äro till färgen gråblå med breda, gula band längs 



