lampa: berättelse till landtbruksstyrelsen igo2. 59 



kroppens öfversida, samt gröna mal-mätarens [Eiipithecia Rec- 

 tangiilata L.) små, i o-fotade, ljusgröna, med brunröd rygglinie 

 försedda larver. De sistnämnda kunna göra afsevärd skada, 

 emedan de angripa ocli förstöra knopparna om våren. Tidig 

 besprutning torde vara bästa medlet mot dem. 



Den lilla hvita, svartpunkterade, i väfnader förekommande 

 apelspinnmalens {Hyptviouicuta Malijiellus Zell.) larver hafva 

 äfven uppträdt, dock i mindre grad. 



Af öfriga insekter må nämnas: Clercks minerarmal {Lyo- 

 netia Clcrckella L), plommonstekeln {Hoplocanipa Fulvicornis Kl.), 

 hvars larv lefver i plommon, fläckhorniga löfvifveln [PJiyllobhis 

 Maculicor7iis Germ.), fruktlöfvifveln (/%. Pyri L.) m. fl. Trädens 

 yngre skott voro i höstas starkt belagda med de mycket små, 

 smala och i ena ändan något spetsiga äggen af äpplebladloppan 

 {Psylla Mali Först.), hvarigenom det blir nödvändigt, att i vår 

 se efter, då larverna utkläckas, för att döda dem genom besprut- 

 ning med fotogenemulsion, tobaks- eller kvassiainfusion med nå- 

 got såpa. 



Spanska flugan {Lytta Vesicatoria L.) uppträdde i stort 

 antal i trädgårdar vid Mörbylånga på Öland och härjade diverse 

 växter, såsom Loniccra, Symphoricarpus, syren och ask, enligt 

 meddelande från prof. G. Lagerheim. 



Med anledning däraf, att länsträdgårdsmästarna i Kronobergs 

 län ej erhållit uppmaning af vederbörande att inkomma med upp- 

 gifter rörande frostfjärilhärjningen m. m., tillskrefvos dessa tjän- 

 stemän direkt från Anstalten. På grund häraf erhölls från den 

 ena af dem redogörelse först sedan det föregående var tryckt. 

 För fullständighetens skull intages dock här i sammandrag skrif- 

 velsen från honom, länsträdgårdsmästaren i Kronobergs län, P. 

 Brunström, Lyckeby, hvars distrikt omfattar vissa delar af Konga, 

 Albo, Uppvidinge och Sunnerbo härader. Han har uppmanat 

 trädgårdsägare inom distriktet att skydda sina träd mot insekter 

 och svampar. Många hafva följt råden, men andra hafva tänkt, 

 att aldrig någon fara kunde ifrågakomma. 



Är 1900 observerades frostfjäriln i stort antal på många 

 ställen, men i maj 1901 stodo träden fulla af blommor och sågo 



