6o ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I903. 



lofvande ut, så att ägarna sågo med förtjusning på sina frukt- 

 träd; men denna glädje var snart slut, ty åtta dagar senare sågo 

 fruktträden ut, som om elden gått öfver dem. Personer, som 

 förut ansett, att bemödanden att stäfja frostfjärilns framfart vid 

 dess början vore ett onödigt arbete, började nu se saken från 

 en annan sida. Uti juni samma år omgräfdes jorden omkring 

 fruktträden för att förstöra larver, och i september kransades 

 träden dels med vadd, dels med halmband och pappgördlar. 

 Som smörja användes brumatalim äfvensom på några ställen pa- 

 tentsmörja, som eljest begagnas till vagnsmörja, och man upp- 

 täckte ända till 300 fjärilhonor på en enda gördel, å ett ader- 

 ton år gammalt träd. Halmkransarna tjärades, hvilket är ett 

 bra hinder, blott man passar på med att förnya bestrykningarna. 

 De bästa gördlar äro af den sort, som i arbetet »Våra för frukt- 

 träd och buskar skadligaste insekter», fig. 22 anföras. Dylika 

 gördlar hafs-a användts af meddelaren uti 16 år, men med den 

 skillnad, att vaddremsan satts vid gördelns öfre kant. 



I några trädgårdar uppgjordes eldar, då frostfjärilarna voro som 

 talrikast, och under flygtiden flögo massor af hanar på aftnarna in i 

 lågorna. Endast på några få ställen har man försökt att bespruta 

 träden med kejsargrönt, och detta arbete är säkerligen bra, om 

 det sker i rätt tid. 1891 iakttogs den största frostfjärilsvärm- 

 ningen, men hösten 1892 syntes den vara i aftagande, hvarför 

 vi hoppas att parasitdjuren äro i annalkande att förstöra larverna. 



Äpplevecklaren har besökt fruktträdgårdarna på flera ställen. 

 Kronobergs läns båda länsträdgårdsmästare hafva ingått till Hus- 

 hållningssällskapets förvaltningsutskott med anhållan om anskaffan- 

 det för allmänt bruk af två emulsionssprutor samt tillhandahål- 

 landet af kejsargrönt, men ännu (d. 17 febr. 1903) har ingen- 

 ting afhörts därifrån. Några enskilda personer finnas, som hålla 

 sig med emulsionssprutor och kejsargrönt, och besprutningen har 

 visat önskad verkan. Ryktet hade utspridt, att det gröna giftet 

 skulle förorsaka våra insektätande småfåglars undergång. Tror 

 ej detta, förrän fullständiga bevis därför blifvit lämnade, då fåg- 

 larna ej bry sig om döda larver. 



Stockholms Entomologiska anstalt, Albano 1902. 



Sven Lampa. 



