6 2 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I903. 



Tallspinnaren är en ganska stor spinnarefjäril, hvars utse- 

 ende framgår af tafl. I, där alla dess utvecklingsstadier äro fram- 

 ställda: 



Om tallspinnarens lefnadssätt må anföras följande: 



I norra och mellersta Tyskland, där han periodiskt allt 

 emellanåt uppträder, inträffar fjärilns normala flygtid och ägg- 

 läggningen i juli. Om dagen sitter fjäriln vanligen stilla på någon 

 trädstam, med hvilkens färg den har en skyddande likhet. Vin- 

 garna äro då takformigt hoplagda öfver den tjocka kroppen. — 

 Äggen anbringas klumpvis i barkspringor, på grenar och, i ung- 

 skog, på barren. — Larverna framkläckas i senare hälften af 

 augusti och frossa tallbarr tills köld inträder, då de gå i vinter- 

 kvarter under mossa o. dyl. på marken under träden, liggande i 

 hoprullad ställning. När kälen om våren gått ur jorden, bestiga 

 larverna ånyo träden och frossa ytterst glupskt, till dess de mot 

 slutet af juni förpuppas. 



Emellertid har i Norge denna ordning för hans utveckling 

 i fjol betydligt förskjutits och därjämte visat stor oregelbunden- 

 het. Fjärilarnas allmännaste förekomst inträffade nämligen 

 först i slutet af augusti och början af september; och senare 

 fann man i vinterkvarter larver af alla storlekar, 



I sitt larvstadium lärer tallspinnaren kunna motstå alla köl- 

 dens inflytelser, hvaremot puppan och fjäriln äro ömtåligare. 

 Aggen påstås kunna uthärda intill omkring — io° C. 



Larven skall angripa tallar af alla åldrar, hälst äldre, blott 

 i nödfall granar och ungskog, hvilket dock ej bekommer den 

 väl. Där larven förekommer i stort antal, förtär den alla bar- 

 ren, ja till och med knopparna. Träden äro då naturligtvis 

 hemfallna åt döden. 



Såsom exempel på den ofantliga skada tallspinnaren kan 

 förorsaka, om han ej bekämpas med verksamma medel, må näm- 

 nas, att när han åren 1862 — 1872 härjade i Brandenburg, Pom- 

 mern, Westpreussen, Posen och Sachsen, ej mindre än 83,200 

 tunnland skog angreps, hvaraf omkring 20,400 tunnland alldeles 

 förstördes, och att han åren 1885 — 1889 i Böhmen var utbredd 

 öfver omkring 200,000 tunnland. 



Om härjningar af denna insekt inom Sverige förmäla oss 

 veterligen inga berättelser, ehuru han mera sällsynt blifvit fun- 

 nen, åtminstone upp till 6 2:a breddgraden. 



Den verksammaste åtgärden för tallspinnarens bekäm- 

 pande har visat sig vara limning, d. v. s. anbringande på träd- 

 stammarna af en ring af larvlim, sedan all underväxt, som icke 

 kan limmas men bildar bryggor för larvernas uppstigande till 

 trädkronorna, blifvit bortröjd. 



Den omständigheten, att alla individer i regel öfvervintra 



