78 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1903, 



slutligen C. tarsoleucus Grav. och C. airvicauda Thoms. De 

 bägge sistnämnda förtjäna en liten utredning, då ingen mig veter- 

 ligen yttrat sig om den Thomsonska arten alltifrån dess kree- 

 rande år 1896. I sina Opiisciila Entomologica fasc. XXI ytt- 

 rar Thomson, att »förmodligen 2 väl skilda species» dittills varit 

 hopförda som C. tarsoleucus Grav. och urskiljer sedan den andra 

 arten genom följande diagnos: 



->•>€. airvicauda va.: Niger, pedibus pallidc rufis, basi nigris, 

 tarsis posticis medio pallidis, postpetiolo latitudine sua lougiorc^ 

 t ere hr a recurva. Ç. Lo7ig. i^ mill. 



Endast funnen i Östergötland.» 



De skiljande karaktärerna ligga således i baktarsernas färg 

 samt postpetioli och äggläggarens form. Denna Cryptus erhöll 

 jag i 5 ex. jämte många tarsoleucus-\\onox och fann vid närmare 

 påseende, att de två första karaktärerna utgjorde den absolut 

 enda märkbara skillnaden dem emellan; äggläggarens krökta form 

 återfinns lika väl hos den äkta tarsoleucus. Redan denna grad 

 af skillnad är väl liten för en god art, då sådana biologiska 

 karaktärer som lokal och förekomsttid äro identiska. Men här- 



4-. 5. é. 



a fl^ å 



I, 2 -i c. curvicaudai) Thoms., 3 C. tarsoleucus Ç, 4 d;o çf (^abnorm), 

 5, 6 d:o (normal). 



till kommer, att just postpetioli form och baktarsernas färg ingå 

 bland hanarnes sekundära könskaraktärer. Både tarsoleucus-hanen 

 och curvicauda-hona.n ha postpetiolus något längre än bred (hos 

 tar sol. -^ ngt bredare än lång), och bägge ha 2—4 leden på bak- 

 tarserna hvita eller åtminstone blekare än i och 5, [tarsol.-^ helröda). 

 Jämförelsen synes mig resultera däri, att C. curvicauda Thoms. 

 ej bör anses som någon egen art, utan är en honform af C. tarso- 

 leucus Grav., som antagit ett par hanliga karaktärer. — Fig. 4 är 

 tagen från en tarsoleucus-ç^, som bildar ett intressant motstycke till 

 ■»curvicauda-»-^, i det postpetioli form och baktarsernas färg äro 

 honliga, hvarjämte kroppslängden (16 mm.) är lika med de största 

 honornas och något större än hanarnes vanliga. Exemplaret är taget 

 vid Uppsala i aug. förra året. 



2 



