lOO ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1903. 



hos nattfjärilar och asinsekter, vore hiktförnimmelser den dirige- 

 rande kraften, och hos t. ex. myrorna liade luktsinnet nått en 

 rent af ofattbar höjd af fulländning och vore det hufvudsakliga 

 orienteringssinnet. 



Beträfifande hörseln vore denna hos insekterna, trots talrika 

 experiment, längt ifrån konstaterad. Att insekterna äga smak- 

 förnimmelser hade i vissa fall med säkerhet kunnat bevisas; 

 likaså vore förekomsten af berörings- och temperatursensationer 

 obestridlig, medan däremot smärtförnimmelser sannolikt vore myc- 

 ket svaga. 



Slutligen antydde föredraganden möjligheten af, att det mysti- 

 ska s. k. direktionssinnet, som ansetts hjälpa en del insekter att 

 i likhet med brefdufvorna på långa afstånd hitta vägen hem, 

 kanske ej vore något speciellt sinne utan endast berodde på 

 dessa djurs förmåga att begagna minnen af andra sinnesförnim- 

 melser, särskildt synförnimmelser. 



Efter föredraget uppstod en längre diskussion, i hvilken del- 

 togo kapten Kullberg, landtbruksinspektör Lvttkens, doktor 

 Bäckström, professorerna Aurivillius, Lamp.\ och Sjöstedt samt 

 byråchefen Meves. 



Bland andra intressanta yttranden, som härunder framkommo, 

 kan exempelvis nämnas prof. Aurivillius' anförande om »sväng- 

 kolfvarna» hos de tvåvingade insekterna, och hurusom dessa organ 

 måste anses såsom säte för något särskildt sinne, ej såsom »jämn- 

 viktsorgan»; hans och prof. Lampas inlägg i frågan om insekter- 

 nas känslolöshet för smärta, bevisad bland annat därigenom, att 

 myggor, på hvilka en mer eller mindre stor del af bakkroppen för- 

 siktigt afklippes, ändå, och till och med mycket längre än eljest, 

 fortsätta att suga blod, oaktadt detta då icke kan stanna i deras 

 kropp o. s. v. 



Härefter lämnade byråchefen J. Meves en »Öfversikt öfver 

 nunnans massuppträdande inom Sverige åren 189S — 1902». Af 

 de undersökningar, som under den allra senaste tiden ägt rum, 

 kunde man sluta, att faran för nunnans härjningar vore öfver- 

 vunnen. 



Härjningstrakterna hade varit följande: 



Sommaren 1898 befanns en intensiv härjning i full gång på 

 Vira och Stafsjö bruksägendomar i södra Södermanland. Den 



