Il8 ' ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I903. 



IÇOI. 



Pcdiailoidcs graininimi 43,60 %'• 



Tarsoncnius ciiluiicoliis.,. 26,00 ^ 



Aptinotlirips ruf a 10,99 ^^ 



Eriophyes c nuit it s 10,80 » 



Isosoma sp. 2,96 » 



94,35 

 Öfriga arter tillsammans 5,65 



Summa 100,00 %' 



Under alla tre aren spelar, som synes, Ped. grainimini en 

 afgjordt dominerande rål vid alstrandet af hvitax på våra ängs- 

 gräs. Aren 1899 och 1900 förorsakade denna art till och med 

 ensamt ett större procenttal hvitax, än alla andra arter tillsam- 

 mans. Apt. ruf a, som år 1S99 kommer i andra rummet med 

 19,23 ,% , måste åren 1900 och 1901 afstå detta rum åt Tärs. 

 cnhiicolus, med resp. 19,57 och 26 %, hvilket i väsentlig mån 

 beror på denna arts talrika förekomst på Poa pratejisis, Dc- 

 scJiampsia cacspitosa m. fl. grässlag, som år 1899 i ytterst ringa 

 grad uppmärksammades, men däremot de båda följande åren 

 bildade en betydande kontingent af antalet undersökta hvitaxstrån. 

 Till följd häraf äro icke heller de erhållna procenttalen direkt 

 jämförbara med hvarandra. Att //(7^/r;/«-larverna år 1899 kommo 

 i fjärde rummet, beror otvifvelaktigt på en ren tillfällighet, och 

 det höga procenttalet för Isoso)na-2i^X.tXi är uteslutande att till- 

 skrifva dess talrika uppträdande på Calaniagrostis epigejos, af 

 hvilket grässlag är 1900 ett rätt stort antal hvitaxstrån under- 

 söktes. Eriop hy e s -aiXttrna., som åren 1899 och 1900 intogo det 

 femte rummet med de anspråkslösa procenttalen 2,62 och 2,09, 

 rycka år 1901 upp i fjärde rummet med det respektabla procent- 

 talet 10,80, således endast obetydligt understigande procenttalet för 

 Apt. riifa, 10,99, 'lågot som till stor del är beroende på det ovän- 

 tadt talrika uppträdandet af E. cormitus på Agropyriwi repens 

 och delvis på Poa pratensis. Under h\art och ett af åren 

 1899 — 1 90 1 bilda samtliga öfriga hvitaxalstrande djurarter till- 

 sammans ganska låga procenttal (resp. 2,61 ; 5,41; 5,65), hvilka 



6 



