SVENSK INSEKTFAUNA. 1 3. I.3 I. 



äggläggningsrör, som helt och hållet kan indragas 

 ungefar på samma sätt, som man hopskjuter en ki- 

 kare. Halsskölden stor, bred och rörlig. Kroppen 

 åtminstone till stor del starkt metallisk. Bakkrop- 

 pens buksida ofta i hela sin längd djupt rännformigt 

 urhålkad. 2. Guldsteklar. Tubidifera. 



B. Benen (åtminstone de bakre) med tydligt tvåledad lår- 

 ring. Antennerna ofta mångledade; endast hos de små 

 arterna fåledade. Framvingarne aldrig med mer än två 

 slutna kubitalfält, 3. Parasitsteklar. Parasitica. 



11. Bakkroppen ej genom någon märkbar inskärning skild från 

 mellankroppen och alltså med hela sin bredd förenad med 

 denna. — Larverna med benpar åtminstone å de tre första 

 kroppslederna. 4. Växtstekla r. PhytopJiaga. 



FÖRSTA UNDERORDNINGEN. 



GADDSTEKLAR. ACULEATA. 



Liksom guldsteklar och parasitsteklar skilja sig gaddsteklarne 

 från växtsteklarne därigenom, att bakkroppen genom en djup in 

 skärning är skild från mellankroppen. Noga taget är denna in- 

 skärning belägen mellan bakkroppens första och andra led. Bak- 

 kroppens första led är nämligen hos dessa steklar orörligt sam- 

 manväxt med mellankroppen och bildar dess bakersta del. Mellan- 

 kroppen kommer härigenom att bestå af fyra afdelningar: halsskölden 

 eller framryggen med frambröstet (fig. i och 2, fr; fb); mellanryggen 

 med mellanbröstet, som är stort och bredt (fig. i och 2, mr; mb); 

 bakryggen med bakbröstet (fig. i och 2, br, br', bl) samt efter- 

 ryggen (fig. i och 2, er), som motsvarar bakkroppens första 

 ryggled och ofta är mycket stor. Efterryggens bröstdel (= första 

 bukleden) är däremot ytterst liten och svår att se, där den ligger 

 dold straxt bakom bakhöfterna ^). I det följande betraktas efter- 



*) Hos honan af Methoca ichncunionides är bukpläten ovanligt stor och 

 tydlig. Hos henne visar sig också efterryggen bättre än annars såsom en 

 särskild kroppsafdelning. 



3 



