132 



ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1903. 



ryggen alltid såsom en del af mellankroppen, och de efter den 

 följande lederna benämnas bakkroppen. 



Gaddsteklarna höra med afseende på sina lefnadsvanor till de mest in- 

 tressanta bland insekterna. Deras larver äro nämligen fullständigt hjälplösa 

 och kunna ej själfva skaffa sig föda. De förses därföre med föda af honan, 

 som antingen insamlar denna pä en gäng i en särskild för ändamålet byggd 

 kammare (»larvcelb), innan ägget ännu blifvit kläckt, eller också tillför larven 



Fig. I. Något skematisk teckning af en gaddstekel [Prionocneviis) sedd ofvan- 



ifrån. a antenn; p panna; ö facettögon ; pö punktögon ; t tinningar; fr framryggen 



eller halsskölden ; mr mellanryggen vi vinglock; sk skutelien = raellanryggens 



bakre genom en tvärfåra afskilda del; br, br' bakryggens båda afdelningar; 



er efterryggen; rl* " bakkroppens sex ryggleder; h" mellanhöft; 1', 1", 1'" framlår, 



mellanlår, baklår; Ir lårnng; skb', skb", skb'" skenben; f, f", f" fötter; sp sporrar; 



Framvinge: frkf framkantsfältet; rf främre rotfältet; rf" bakre rotfältet; bkf 



bakkantsfältet; vm vingmärket; rf radialfältet; kf, kf, kf" kubikalfält; df 



diskfältet; ydf yttre diskfältet; bdf bakre diskfältet; ser subcostalribban eller 



bakre framkantsribban, den främre gar i själfva framkanten; rr radialribban 



mr median- eller midtribban; smr subraedian eller bakre midtribban; sdr 



subdorsal- eller främre bakkantsribban. Bakvinge: df diskfält; 



rf rotfält o. s. v. såsom i framvingen. 



