AURIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA. 1 3: i; I. I49 



**. Framvingarnes första kubitalfält betydligt längre 

 än det andra (fig. 7: c). Knäskäl saknas. 



1. Kroppen och bakbenen långhåriga. Tungan 

 spetsig. Ï9. Dasypoda. 



2. Kroppen och bakbenen nästan nakna. Tungan 

 bred, i spetsen urringad. Små svarta bin med 

 gula teckningar i ansiktet och å benen. 



28. Prosopis. 



Litteratur. 



Friesk, H., Die Bienen Europas. Theil i — 6. 1895 — 1901. 8:0. — Ännu ej 



afslutadt. 

 Schmiedeknecht, H. L. O., Apidœ Europteœ. B. i, 2. 1882 — 1886. 8:0, 



— Omfattar släktena Bombus, Psiihyrus, Nomada, Andrena och Osmia. 

 Thomson, C. G., Hymenoptera Scandinavian. Tom. II. Apis L. Lundœ. 



1872. 8:0. 



I. Underfam. Apinse. Sociala Bin. 



Framvingarnes andra kubitalfält baktill mycket bredare än 

 det första (fig. S). 



Lefva i samhällen, som bestå af en hona samt talrika arbetare och hanar, 

 eller äro snyltgäster hos dylika bin och sakna då arbetare. Frömjölet in- 

 samlas i en särskild, af långa styfva här omgifven fördjupning på utsidan af 

 (^honornas och) arbetarnes baktibier. Bakkroppen afsöndrar vax, hvaraf cellerna 

 byggas. 



I. Sikt. Apis L. Honungsbin. 



Punktögonen stå i en trekant. Öfverläppen ligger fri och 

 är ej inböjd under mandiblerna. 



Samhällen fleråriga. 



I. A. mellifera L. Europeiska honungsbiet. Brunsvart med 

 grågul behåring. — ç^. Ögon mycket stora, bredt hopstötande å 

 hjässan. Antennerna göra undantag från regien och äro endast 

 i2-ledade. Bakkroppens leder 2 — 5 med gul bakkant. — Ç. Ögon 

 bredt åtskilda. Bakkroppen är långsträckt och når långt bakom 

 de hoplagda vingarne. Bakbenen utan frömjölskorg och vaxhake. 

 — Arbetarne : Ögon bredt åtskilda. Bakkroppen föga längre än 

 de hoplagda vingarne. Bakbenen med korg och vaxhake. 



Skåne — Helsingland (såsom »husdjur»). 



21 



