AURIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA. 13: i; I. I 73 



arter har sjätte leden på hvardera sidan en, ocTi sjunde leden i 

 bakkanten tre. 



Honorna afskafva hår från vissa växters blad, bilda däraf små bollar, 

 som de hemföra, och bekläda med denna ull väggarne i sina celler^ som de 

 vanligen anlägga i sprickor eller i gångar i trä. 



Artöfversikt. 



I. Munskölden i spetsen bredt rundad, småtandad, jämte ansiktets sidor 

 hos båda könen gul utom vid roten. Hanens sjätte ryggled på hvardera 

 sidan med en stor, böjd tagg, den sjundes taggar långa och spetsiga. 



I. A. inanicatum. 



II. Munskölden i spetsen bredt urringad, jämte ansiktets sidor hos hanen 

 gul, hos honan svart. Hanens sjätte ryggled med rak sidotagg, den 

 sjundes taggar korta och trubbiga. 2. A. piincfatufii. 



1. A. inanicatum L. Svart; bakkroppen på hvardera sidan med 

 en rad gula fläckar, beneu delvis gula; hanens bakkropp på 

 sidorna tofslikt hårig; honans bukhår gulaktiga, c/' 14 — 18; 

 Ç II — 12 mm. — Sk. — Sdm. 



2. A. piinctatuni Latr. Svart; bakkroppen vanligen med 4 

 rader hvitgula fläckar; benen delvis gula; hutvud och mellan- 

 kropp oftast med rödgul behåring; mandiblerna samt ett streck 

 å antennskaftet gula hos hanen. 7 — 9 mm. — Sk. — Ög. 



5. Underfarn. Coelioxyinœ. 



Framvingarne med två kubitalfält. Honorna utan samlings- 

 hår. Snyltgäster. 



12. Sikt. Coelioxys Latr. Kägelbin. 



Svarta, groft punkterade, medelstora bin med hvitgrå — gul- 

 grå behåring. Mandiblerna tretandade. Öfverläppen nästan kva- 

 dratisk. Bakryggen och efterryggen lodrätt stupande. Bakkrop- 

 pens ryggleder i bakkanten med hvit hårfrans; den första med 

 stor och bred, baktill tydligt begränsad intryckning vid roten; 

 den sjätte bär hos hanen 6 taggar, hvaraf 2 par öfver hvarandra 

 i midten och en på hvardera sidan (fig, 1 8). Honans sista buk- 

 led är längre än sista ryggleden och sluter ej tätt till denna 



45 



