AURIVILI.IUS: SVENSK INSEKTFAUNA. 13: i; I. I 77 



**. Ryggledernas bakkant med tunn, hvit hårfrans. Mindre art, 

 4 — 5 mm. 3. 5. hrcviiiscula. 



II. Bakkroppens ryggleder I — 3( — 4) på hvardera sidan med en rundad, 

 blekgul fläck. Bakfötternas första led hos honan bredare i spetsen. 



4. 5. ornatuîa. 



1. 5. atcrriuia Panz. Sk. — Upl. 



2. S. pliŒoptera Kirb. Sk. — »Nord.»; a. 



3. 5. breviiiscula Nyl. Vg.,. Upl.; s. 



4. vS. oniattila Klug. 6 — 7 mm. — • Sk. — Upl.; s. 



7. Underfam. Xylocopinae. 



Hit hör hos oss blott ett enda släkte och en art. 



16. Sikt. Ceratina Latr. 



Kroppen långsträckt, metallisk, nästan naken. Punktögonen 

 stå i en trekant. Öfverläppen stor, kvadratisk. Antennerna korta, 

 något tjockare mot spetsen. Bakkroppen smalare mot roten, 

 hos o^ med 7, hos Ç med 6 leder-, den sista ryggleden hos 0^ 

 inböjd, hos Ç stor och med en längsgående köl. 



Honan bygger egna celler i björnbärsstjälkar, men har en mycket svagt 

 utbildad behåring å baklåren och baktibierna, sä att det är ovisst, om den 

 insamlar frömjöl åt larverna. 



I. C. cyanca Kirb. Grönaktigt blå, antennerna svarta; hanens 

 munsköld och öfverläpp hvita. 6 — 7 mm. — ÖL; s. 



8. Underfam. Epeolinse. 



17. Sikt. Epeolus Latr. 



Ögonen stora, nedåt närmande sig hvarandra. Punktögonen 

 stå i en trubbvinklig triangel. Skutelien tvåpucklig, dess sido- 

 stycken trekantiga med skarp spets. Bakryggen liten, täckt af 

 skuteilen. Efterryggen lodrät, glänsande, jämn utan fält. Bak- 

 kroppen hos (f med 7 ryggleder (den sjunde mycket smal) och 

 6 bukleder, hos Ç med 6 ryggleder och 5 bukleder. Af den 

 sjätte bukleden synes på hvardera sidan om analöppningen en 



Eiitomol. 7>'</^^-r., Arg. 24, H. 3 (1903I. 49 12 



