AURIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA. 13: i; I. 209 



g. H. alhipcs Fabr. Mycket lik föreg. art, men något min- 

 dre; hanen blekare och nästan alltid med i midten röd 

 bakkropp; honans 2:a — 4:6 ryggled med fin blek behåring; 

 den andra mindre glänsande och mera punkterad. 7 — 9 

 mm. — Sk, (s.) — Lapl.; a. 



10. H. fiilvicomis Kirb. 6 — 8 mm. — Sk. — -Lapl. 



11. H. quadriiwtatiis Kirb. Hona: bakkroppens andra och 

 tredje ryggleder med hvita sidofläckar vid roten; pannan 

 lika bred som lång. 7 — 8 mm, — Sk.; s. 



12. H. villosuhis Kirb. 6 — 7 mm. — Sk. — Stockh. 



13. H. pinictatissivuis Schenk. 6 — 7 mm. — Öl. (Boheman), 

 Ög. (Haglund); s. 



14. H. 7iitidmsculus Kirb. 5 — 6 mm. — Sk. — Upl. 



15. H. mimitus Schr. 6 — 6,5 mm. — Sk. — Ög, 



16. H. viinutissi}nus Kirb. 3^5 mm. — Sk. — Ög. 



17. H. tuviuloniui L. 7 mm. — Sk., Gotl.; s. 



18. H. flavipcs Fabr. 7 mm. — Sk. — Dalarne; a. 



ig. H. sineathmaiiellus Kirb. Lifligt bronsgrön eller blàgron, 



föga hårig. 6 — 7 mm. — Sk. 

 20. H. leiicopus Kirb. 5 — 6 mm. — Sk. — Stockh. 

 2 1. H. morio Fabr. Honan är m3xket lik föreg. arts hona, 



men har tydliga, ljusa tvärfläckar å bakkroppen. 5 — 6 mm. 



— Sk.— Upl. 



26. Sikt Sphecodes Latr. 



Svarta, groft punkterade, fint och kort håriga eller delvis 

 nästan nakiia bin med bakkroppen till större eller mindre del 

 lifligt röd. I kroppsbyggnaden öfverensstämma de nära med före- 

 gående släkte, men knäskål saknas hos båda könen, och honan 

 saknar hår för insamling af frömjöl. 



Ansiktet är bredt, ej nedåt afsmalnande, och munskölden är 

 svagt kuUrig. Halssköldens öfre kant är mycket skarp, och dess 

 sidoknölar fint och tätt hvithåriga. 



Könen skiljas lättast på antennerna, som äro byggda såsom 

 lios Halictiis. Hos hanarne finnes å de sista lederna vid roten 

 en ringförmig eller trekantigt utdragen, genom sin ytterst fina 



^■«/'(»»«(j/. T'/ji'iir., Arg. 24., H. 3 (1903). 8l I4 



