244 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1903. 



afdunsta under natten. Lämpligast att företaga en dylik desin- 

 fektion är ju en lördagsafton. — Äfven tvättning af rum etc. 

 med fotogen är ett utmärkt medel, dock torde detta ej böra 

 användas inom sådana lokaler, där man riskerar, att säden skall 

 komma i beröring med fotogenen. 



V. Skadedjur på löf- och barrträd. 



Vanliga snytbaggen [Hylohius ahietis L.). ■ — Gent emot 

 denna skadeinsekt betjänade sig Lehner af ett slags fångstred- 

 skap, som han kallar terpentinfångbarkar. Dessa utgöras af stora 

 granbarkstycken, c. 22X25 cm , som skäras ut från stammarna. 

 På insidan bestrykes de med terpentin, kanterna lämnas obe- 

 strukna. Per hektar behöfvas c. 300 dylika fångstbarkar. De 

 läggas ut för bekvämlighetens skull radvis och betäckas med 

 grenar. I början af skalbaggens svärmningsperiod vittjas de dag- 

 ligen. Sedermera hvarannan eller hvar tredje dag. Då terpen- 

 tinen är ett synnerligen godt lockmedel, rekommenderas metoden. 



Vanliga tallspinnarestekeln [Lyda pratensis Fabr.). — 

 Denna art har nyligen varit föremål för åtskilliga forskares stu- 

 dier. Altum meddelar följande. 



Stekeln angriper i regeln 50 — 80 åriga skogsbestånd, där 

 den förstör kronorna, men lämnar undervegatationerna i fred. 

 Hvarje generation behöfver tre är för sin utveckling, och efter 

 hvarje hufvudsvärmning uppträda mindre eftersvärmningar. Svärm- 

 ningen varar omkring tre veckor och börjar vanligen i slutet af 

 maj eller början af juni. Under varma och soliga dagar ser 

 man steklarna flyga kring från kl. 9 på morgonen till omkr. 2 

 c. m. Under den sista veckan i juni börjar larven sin åverkan, 

 i det barken gnages af vid basen af skotten. I slutet af juli 

 spinna larverna sig ner till marken, i hvilken de krypa ned 

 c. 5 cm. Här ligga de utan kokong uti en bönformig liten håla 

 oförpuppade till maj det tredje året, då de omkr. 8 dagar före 

 imagos svärmning öfvergå till puppor. — Antalet hanar och honor 

 förhålla sig som 3:1. 



Tallspinnarstekelns naturliga fiender känner man ej när- 

 mare, och de hittills proberade utrotningsmetoderna hafva rned- 



12 



